Справа № 314/5909/21
Провадження № 1-кп/314/184/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2022 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження за №0000642 від 25 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Абдуліно, Абдулінського району Оренбурзької області, Російська Федерація, громадянки України, яка має базову середню освіту, не працюючої, розлученої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
06.11.2021, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на прилеглій території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, підійшла до припаркованого поряд з подвір`ям автомобіля Gelly Еmgrand, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді знищення чужого майна та бажаючи їх настання, умисно з метою подальшого підпалу, наявною у неї при собі в пляшці легкозаймистої речовини, облила поверхню заднього бампера автомобіля, після чого за допомогою сірників підпалила вказану речовину, внаслідок чого виникла пожежа, в результаті якої пошкоджено задній бампер та праву задню фару автомобіля Gelly Еmgrand, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , чим пошкоджено майно ОСОБА_6 та завдано майнової шкоди потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винну у скоєному злочині визнала у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнала, зазначила, що бажає давати покази в судовому засіданні.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що бажає давати покази в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні беззастережно визнала свою вину у скоєному злочині в повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів, допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинувачену та доказів, поданих в обґрунтування цивільного позову.

Судом роз`яснено наслідки визнання обставин, які ніким не оспорюються, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що 06.11.2021, приблизно о 10 годині 30 хвилин, вона знаходячись на прилеглій території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшла до припаркованого поряд з подвір`ям автомобіля Gelly Еmgrand, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявною у неї при собі в пляшці легкозаймистої речовини, облила поверхню заднього бампера автомобіля, після чого за допомогою сірників підпалила вказану речовину, внаслідок чого виникла пожежа, в результаті якої пошкоджено задній бампер та праву задню фару автомобіля Gelly Еmgrand, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , чим пошкоджено майно ОСОБА_6 та завдано майнової шкоди потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 06.11.2021 він приїхав до батька за адресою: АДРЕСА_2 на автомобілі Gelly Еmgrand, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску допомогти по господарству. Через деякий час, знаходячись у домоволодінні почули запах гарі та крики, після чого вийшли за подвір`я та побачили полум`я з задньої частини автомобіля та почали його гасити. Після погашення пожежі потерпілий побачив ОСОБА_3 , та у зв`язку з постійними конфліктами (батько потерпілого колишній чоловік обвинуваченої) та погрозами з боку останньої щодо підпалу їх майна, підійшов до останньої з метою з`ясування обставин. Коли потерпілий зупинив обвинувачену з метою дочекатися працівників поліції, у останньої з під куртки випала пластикова пляшка «New Cola» з кольором не характерним для такого напою та запахом легкозаймистої речовини, яку в подальшому вилучили працівники поліції.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 194 КК України, як: «умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу».

Суд при кваліфікації діяння зауважує на наступне:

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, характеризується діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинно-наслідковим зв`язком між вказаними діями і наслідками.

Знищення або пошкодження чужого майна можуть бути здійснені у будь-який спосіб. При цьому умисне знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом утворює кваліфікований склад цього злочину і потребує кваліфікації за ч. 2 ст. 194 КК України.

Так, зазначена норма передбачає відповідальність за «те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки».

Словосполучення «те саме діяння», вжите в диспозиції ч. 2 ст. 194 КК України, вказує на те, що до діяння, передбаченого цією статтею, слід відносити тільки знищення (пошкодження) майна, а шкода у великих розмірах є наслідком, який виступає криміноутворюючою ознакою лише для ч. 1 ст. 194 КК України, і не є необхідною для кваліфікації за ч. 2 цієї статті. При кваліфікації випадків умисного знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом (ч. 2 ст.194 КК України) розмір спричиненої майнової шкоди не має правового значення.

При цьому обов`язковою характеристикою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, є не наслідки (шкода у великих розмірах), а саме діяння (спосіб вчинення), оскільки воно в цьому випадку має більшу суспільну небезпеку порівняно зі шкодою у великих розмірах.

Наведене узгоджується із судовою практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловленій у постанові від 27 березня 2019 року (провадження № 51-1581км18).

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання, з урахуванням обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченої за ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої за ст. 67 КК України відсутні,

за ч.2 ст.194 КК України 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з визначенням іспитового строку 2 роки.

Обвинувачена в судовому засіданні щиро розкаялась, просила суд суворо не карати.

Потерпілий в судовому засіданні погодився та підтримав позицію прокурора.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, конкретні обставини справи та дані про обвинувачену, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з даними, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , вона є особою раніше не судимою в силу ст.89 КК України, психічними захворюваннями не страждає, на обліку в наркодиспансері не перебуває, офіційно не працевлаштована, не одружена, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За санкцією ч.2 ст.194 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Реалізуючи дискреційні повноваження, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин), має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

З досліджених матеріалів вбачається, що особа ОСОБА_3 не є особливо небезпечною для суспільства, її виправлення можливо досягти без застосування реального відбування покарання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про звільнення останньої від відбування покарання в порядку ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк 2 роки з покладенням на засуджену обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На переконання суду зазначене покарання в повному обсязі буде відповідати меті визначеній ч.2 ст.50 КК України.

В частині цивільного позову суд виходить з наступного.

Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування позову потерпілим до суду надано рахунок-фактура від 10.11.2021, де визначається вартість нових запчастин та відновлювального ремонту в розмірі 64496,00 грн.

В судовому засіданні потерпілий зазначив, що грошові кошти за зазначеним рахунком сплачено не було. Автомобіль частково відремонтований. Доказів витрачених коштів на відновлення автомобіля, ринкової вартості пошкодженої речі (розміру зменшення вартості речі в результаті її пошкодження), вартості відновлювального ремонту (можливості ремонту пошкоджених деталей чи необхідності заміни на нові) потерпілим до суду не надано.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про необґрунтованість розміру завданої шкоди та залишення цивільного позову без задоволення.

Позиція суду є аналогічною висловленій у постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 127/30388/19 (провадження № 51-6307км20) посилання - https://reyestr.court.gov.ua/Review/97628521, де Верховний суд зазначає, що:

«Факт купівлі нової речі замість тієї, що була пошкоджена в результаті вчинення кримінального правопорушення, не доводить ринкової вартості пошкодженої речі на момент вчинення відповідного правопорушення, а тому за відсутності в матеріалах кримінального провадження відомостей, на підставі яких можна встановити вартість пошкодженої речі, суд обґрунтовано відмовив у стягненні її вартості під час задоволення цивільного позову».

З урахуванням питань кваліфікації викладених вище та недоведеності розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням суд, в порядку ч.3 ст.337 КПК України, виключає обставину: «завдано майнової шкоди потерпілому на суму 50000 гривень 00 копійок.» в частині завданого розміру шкоди та залишає формулювання: «завдано майнової шкоди потерпілому».

Судові витрати на судово-хімічну експертизу (за спеціальністю дослідження нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів) №СЕ-19/108-21/13269-ФХД від 24.11.2021 складають 1029,72 грн.

Витрати на проведення експертизи згідно зі ст.124 КПК України суд покладає на обвинувачену.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, клопотань прокурора про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період встановленого іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи (за спеціальністю дослідження нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів) №СЕ-19/108-21/13269-ФХД від 24.11.2021 в розмірі 1029,72 грн. на користь держави.

Речові докази пластикова пляшка з-під води «New Cola» об`ємом 2 літри, з рідиною жовтого кольору; зразки ґрунту та оплавленого пластику з-під авто; змив з кузова авто та контроль до нього; три сірники; коробка сірників, передані на зберігання до камери речових доказів відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речові докази - жіноча куртка чорно-червоного кольору, передана на зберігання до камери речових доказів відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченій ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7

29.06.2022