1Справа № 335/8376/21 1-в/335/49/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 за адресою: вул. Перемоги, б. 107Б, подання начальника Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про визначення порядку виконання двох вироків, відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16 листопада 2021 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з іспитовим строком 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2022 до суду звернувся начальник Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області з поданням про визначення порядку виконання двох вироків, посилаючись на те, що 05.01.2022 до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшла на виконання копія вироку від 16.11.2021 у відношенні ОСОБА_5 , який засуджений 16.11.2021 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 24.11.2021.

З 25.09.2014 на обліку Вознесенівського ПВ філії ДУ «Центра пробації» в Запорізькій області перебуває ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який засуджений 19.08.2014 вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування з випробування з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 19.09.2014.

Разом з цим, у вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2021 інформації щодо виконання вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя зазначено не було.

05.01.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя згідно ст.ст. 537, 539 КПК України було направлено подання про застосування покарань за наявності кількох вироків.

Ухвалою суду від 24.01.2022 у задоволення подання відмовлено, щодо порядку виконання кількох вироків у відношенні ОСОБА_5 нічого не вказано.

Враховуючи те, що на даний час у відділі пробації знаходиться на виконанні два вироку у відношенні ОСОБА_5 , посилаючись на вимоги п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України просив визначити порядок виконання вироків Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2021 та Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2014 у відношенні ОСОБА_7 .

Представник Вознесенівського ПВ філії ДУ «Центра пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що відсутні підстави для задоволення подання. Прокурор та засуджений ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні подання органу пробації.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подання та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2014 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Вирок набрав законної сили 19.09.2014.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, покладено відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Вирок не був оскаржений та набрав законної сили 24.11.2021.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Дослідженням в судовому засіданні справи ОСОБА_5 встановлено, що начальник Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_8 21.04.2022 звертався до суду з поданням з приводу визначення порядку виконання двох вироків, відносно засудженого ОСОБА_5 .

Так, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 в задоволенні подання було відмовлено.

Мотивуючи своє рішення суд зазначав, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2014 ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування з випробування з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 19.09.2014, приведений до виконання.

03.07.2021 ОСОБА_5 вчинив новий злочин, за який він був засуджений 16.11.2021 вироком Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання за останнім вироком суд не застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України. Вирок набрав законної сили 17.12.2021 та приведений до виконання.

Разом з цим, згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадку, якщо стосовно засудженого є не виконаний вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Згідно досліджених судом матеріалів справи 24.01.2022 судом було встановлено, що в обвинувальному акті, на підставі якого ОСОБА_5 засудженого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, було зазначено, що ОСОБА_5 раніше судимий 19.08.2014 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. При ухваленні вироку від 16.11.2021 відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, суд не володів інформацією про те, що вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2014 був не виконаним.

В ситуації, яка склалася з виконанням зазначених вироків щодо ОСОБА_5 фактично йшлось не про визначення порядку застосування покарання при наявності кількох вироків, оскільки вироки були звернені до виконання, а про неправильне призначення йому покарання за останнім за часом вироком, тобто мова про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю вироків згідно ч. 1 ст. 71 КК України, чого не вправі вирішувати суд при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку, тому подане подання не може бути задоволено.

Таким чином, судом встановлено, що аналогічне клопотання органу пробації було предметом розгляду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя і за результатами його розгляду по суті було постановлено судове рішення, яке набрало законної сили.

Суд зауважує, що чинне кримінальне процесуальне законодавство гарантує право на апеляційне оскарження судових рішень, якими завершено розгляд кримінального провадження по суті. Аналогічні положення містяться і у ст. 55 Конституції України та ст. 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів , відповідно до яких учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Учасники судового розгляду, в разі незгоди з ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022, мали право оскаржити її в апеляційному порядку, про що було роз`яснено судом у тексті ухвали.

Серед основних засад судочинства, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обов`язковості рішень судів, за ознакою територіальності на всій території нашої держави.

Вказане вище також дублюється і у ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», але з деяким роз`ясненням, зокрема щодо обов`язковості та преюдиційності.

Так, обов`язковими судовими рішеннями є лише ті, що набрали законної сили, а преюдиційність судових рішень для інших судів визначається виключно законом.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, в основі якого лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень (що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності).

Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Враховуючи викладене, за даних обставин у суду відсутні підстави для задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про визначення порядку виконання двох вироків, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16 листопада 2021 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з іспитовим строком 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1