Справа № 346/5189/20
Провадження № 1-кп/346/174/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000778 від 06 листопада 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив домашнє насильство.

Злочин вчинено за наступних обставин. Татарин діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , що призводило до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Так 12 травня 2020 року о 17 год обвинувачений, перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю. За вказаним фактом працівниками Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який скеровано на розгляд до суду, за результатами розгляду якого постановою судді Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2020 року його звільнено від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого та винесено усне зауваження.

Також 23 липня 2020 року близько 14 год обвинувачений перебуваючи за цим же місцем проживання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно потерпілої насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

За вказаним фактом працівниками Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 23 липня 2020 року відносно обвинуваченого складено та скеровано до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою судді Коломийського міськрайонного суду від 02 вересня 2020 року його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді сорока годин громадських робіт.

Крім того, 15 серпня 2020 року о 14 год обвинувачений знову за місцем проживання вчинив відносно матері насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

За вказаним фактом працівниками Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 15 серпня 2020 року відносно ОСОБА_8 складено та скеровано до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого 26 жовтня 2020 року постановою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області правопорушник визнаний винуватим і до нього застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 170 гривень.

Крім того, 05 листопада 2020 близько 15 год обвинувачений, перебуваючи по місцю проживання, в АДРЕСА_1 , вчинив черговий конфлікт із матір"ю ОСОБА_7 , потерпілою у справі, з якою проживав у одному будинку та перебував у сімейних відносинах, в ході чого лаявся в її сторону нецензурною лайкою та вигнав із помешкання, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої, у зв`язку з чим вона звернулась до Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, пояснив, що після участі в бойових діях в зоні проведення Антитерористичної операції в нього є деякі проблеми із психікою, а тому вживає спиртне.

Не заперечив, що між ним та матір`ю трапляються сімейні конфлікти, оскільки мати робить йому зауваження і сварить, а оскільки це трапляється як правило тоді коли він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то не здатний контролювати свою поведінку.

Просить врахувати, що у вчиненому розкаюється, є учасником АТО, створив нову сім"ю, а тому не карати суворо.
Хоч обвинувачений і визнав свою винуватість частково, все ж на думку суду його вина знайшла своє повне підтвердження під час розгляду кримінального провадження та доводиться сукупністю всіх досліджених в судовому засіданні як усних так і письмових доказів.
Так потерпіла, зазначила, що після повернення сина із участі в Антитерористичній операції він став досить агресивно поводитися, особливо коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Спиртне вживає ледь не постійно, разом із своїм батьком. Жодної допомоги по господарству їй не надає. На її зауваження з цих підстав реагує агресивно, у зв`язку із цим між ними постійно виникають конфлікти в ході яких він вчиняє відносно неї фізичне та психологічне насильство. Засоби реагування державних органів у вигляді штрафів та громадських робіт результатів не приносять.

Також з ними однією сім"єю проживає і інший син, інвалід дитинства внаслідок психічного захворювання, який боїться таких стосунків і дуже переживає з цих підстав, а обвинувачений та його батько на це не зважають.

Погоджується з пропозицією прокурора про обрання синові суворого покарання, яке можливо позитивно вплине на його дальшу поведінку.

Крім цього винуватість ОСОБА_8 вбачається також з інших досліджених і перевірених судом письмових доказів наявних у матеріалах справи, зокрема:
-протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_7 від 05 листопада 202, де вона пояснила про обставини вчинення обвинуваченим фізичного та психологічного насильства відносно неї (а.п. 117);

-постанов Коломийського міськрайонного суду про визнання винуватим та притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за фактами вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_9 від 13 липня, 02 вересня та 26 жовтня 2020 року (а.п. 118-120).

Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження винуватість обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки він систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності і погіршення якості життя потерпілої особи.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень та дані про його особу.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд вважає - перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність на утриманні малолітньої дитини, що є учасником АТО, проте вважає доцільним застосувати до нього покарання визначене санкцією статті за якою обвинувачується у виді арешту, що на думку суду буде направлено на виправлення винуватої особи та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 126-1 КК України, та призначити покарання - три місяці арешту.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 16 год 30 хв 09 червня 2022 року, взявши під варту із зали судового засідання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів обвинуваченим з часу отримання копії вироку, іншими учасниками з часу проголошення.

Суддя ОСОБА_1