Справа № 471/813/21
Провадження №1-кп/471/5/22
Номер рядка звіту 227
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2022 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі суду в смт. Братське клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000082 від 11.05.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Братське, Миколаївської області, громадянки України, заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21063» реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НІС НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , та перебуває у користуванні ОСОБА_10 10.05.2021 близько 15 годині 00 хвилин, рухалась по проїжджій частині автомобільної дороги «Братське-Новомар`ївка» з боку смт. Братське, Миколаївської області в напрямку с. Новомар`ївка, Вознесенського району, Миколаївської області.

Встановлено, що в даний час проїжджа частина мала сухе, чисте, асфальтоване покриття без значних вибоїн та пошкоджень, не мала собою заокруглення, та мала по одній смузі руху для руху транспортних засобів у кожному напрямку.

Рухаючись по даній авто дорозі, водій ОСОБА_4 , діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, грубо порушила вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» реєстраційним номером НОМЕР_3 водій ОСОБА_4 , не встеживши за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій ОСОБА_4 , не урахувавши дорожню обстановку, і стан транспортного засобу «ВАЗ 21063» реєстраційним номером НОМЕР_3 , хоча мала таку технічну можливість, допустила виїзд поза межі проїзної частини на праве узбіччя по напрямку свого руху з подальшим контактуванням передньою правою частиною кузову транспортного засобу «ВАЗ 21063» реєстраційним номером НОМЕР_1 з перешкодою у вигляді дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_11 , 2013 р.н., отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, по ознакам довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.

Дана дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїла суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово - психіатричної експертизи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент інкримінованого правопорушення та на теперішній час страждала та страждає хронічне психічне захворювання - шизофренію, параноїчної форми, перебіг непевний (короткий період спостереження - менше року), (F20.09 за МКХ-10) та за своїм психічним станом не могла та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи психічний стан ОСОБА_4 , остання потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.

Прокурор під час судового засідання підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним спостереженням.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила обставини викладені у клопотанні та не заперечувала проти застосуванні відносно неї заходів медичного характеру.

Законний представник ОСОБА_4 під час судового засідання пояснила, що її донька ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП та на даний час має ознаки психічного розладу, після скоєння події вона проходила лікування у спеціальному закладі, її стан поліпшився, проте наразі хвороба прогресує, тому вона просить суд задовольнити клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 суду зазначив, що наявні матеріали, а саме висновок судово-психіатричної експертизи вказує на те, що ОСОБА_4 потребує лікування тому не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Законний представник потерпілої та адвокат ОСОБА_8 вважали клопотання таким, що підлягає задоволенню, ОСОБА_7 вказала на те, що наразі матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди, схемою ДТП від 10.05.2021 року та фото таблицею до нього;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 14.06.2021 року;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 29.06.2021 року відповідно до якої на момент ДТП робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частини автомобіля ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 знаходилася в працездатному стані;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 14.06.2021 року від 29.07.2021 року відповідно до якого «у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.1 ПДР України»; «в дорожній ситуації в діях ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП»; « в наведеній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти виникненню ДТП»;

-висновком експерта № 218 від 26.05.2021 року відповідно до якого у ОСОБА_11 закритий перелом правої стегнової кістки. Перелом виник від дії тупого предмета з необмеженою контактуючою поверхнею та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, не виключається вірогідність утворення перелому в умовах ДТП від удару (ударів) об деталі (деталями) салонна автомобіля в момент ДТП;

- висновком експерта № 217від 26.05.2021 відповідно до якого у ОСОБА_4 мали місце рани в ділянці правового стегна на внутрішній поверхні. Рана виникла від дії тупого твердого предмета з необмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелом 6-го ребра з права з наявністю повітря в правій плевральній порожнині та струс головного мозку, вказані в медичній карті стаціонарного хворого, не враховувалися так як не підтверджені об`єктивними клінічними даними. Не виключається вірогідність утворення ран в умовах ДТП від удару (ударів) об деталі (деталями) салонна автомобіля в момент ДТП.

Крім цього висновком судово - психіатричної експертизи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент інкримінованого правопорушення та на теперішній час страждала та страждає хронічне психічне захворювання - шизофренію, параноїчної форми, перебіг непевний (короткий період спостереження - менше року), (F20.09 за МКХ-10). Це психічне захворювання позбавляє ОСОБА_4 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час. За психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру- госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження у судовому засіданні, суд вважає, що вчинене ОСОБА_4 зазначене суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння остання страждала та страждає хронічне психічне захворювання - шизофренію, параноїчної форми, перебіг непевний (короткий період спостереження - менше року), (F20.09 за МКХ-10).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 1 ст.503 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або в стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а за вимогами ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до останньої примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 19,92-94 КК України, ст.ст.124,395,505,512,513,516 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Братське, Миколаївської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.

Речові докази- повернути законним володільцям.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23.06.2022 року о 10:30 год.

Суддя ОСОБА_1 ,