Справа № 467/292/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000044 від 10 квітня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, працюючого на посаді монтажника в ПрАТ «Юженергобуд», не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 09 квітня 2022 року близько 17 год. 00 хв., більш точний час в ході дізнання встановити не вдалося, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вступив з останньою в словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно та розуміючи, що об`єктом його протиправного посягання є здоров`я іншої людини - ОСОБА_5 , якій він бажав завдати шкоди, перебуваючи в приміщенні літньої кухні вказаного вище домоволодіння, наніс один удар ножем, який мав при собі та тримав у правій руці, в область правого стегна ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді різної рани в ділянці передньої стінки правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 09 квітня 2022 року у вечірній час, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, находився на території домоволодіння своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . З останньою почав сваритися на ґрунті особистих неприязних відносин. Будучи в приміщенні літньої кухні вказаного вище домоволодіння, він наніс один удар ножем, який мав при собі та тримав у правій руці, в область правого стегна ОСОБА_5 . З причиненими потерпілій тілесними ушкодженнями згоден. Розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що більше не вчинятиме протиправних дій та готовий нести покарання за вчинення даного кримінального правопорушення.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Стороною обвинувачення надані та досліджені наступні докази:

- висновок експерта № 68 від 21.04.2022 року згідно якого у ОСОБА_5 виявлено різана рана в ділянці передньої стінки правого стегна. Рана виникла від дії предмета, який має ріжучі властивості. Рана виникла до звернення в лікарню, куди звернулася 09.04. 2022 року о 22.00 годині. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01. 1995 року п. 2.3.3. різана рана в ділянці передньої стінки правого стегна відноситься до легких тілесних ушкоджень. які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Різана рана в ділянці передньої стінки правого стегна виникла від одноразової дії леза клинка ножа. Виключається вірогідність утворення різаної рани в ділянці передньої стінки правого стегна внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення та між собою, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає, як щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає, як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, має місце роботи, працює та отримує заробітну плату, посередню характеристику з місця роботи та проживання, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, думку потерпілої, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд, враховуючи наведені дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність тяжких наслідків та керуючись вимогами ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлений. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Речові докази:

- ніж, який поміщено до пакету № 1 та переданий за зберігання до кімнати зберігання речових доказів у ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, повернути власнику- ОСОБА_4 .

- довідка із КНП "ЮМБЛ" № 893, приєднана до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000044.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1