Справа № 344/9200/22
Провадження № 1-кс/344/3514/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача, зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000461 від 16.07.2021 року; зобов`язання дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, який займається розслідуванням проступку, звернутися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із клопотанням про здійснення примусового приводу свідка ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Дізнавач в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, просив в їх задоволенні відмовити.

Проаналізувавши пояснення учасників процесу, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як встановлено Судом, в провадженні старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000461 від 16.07.2021 року.

ОСОБА_3 має статус потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

13 липня 2022 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до відділу дізнання у кримінальному провадженні №0000461 з клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000461, в якому просив, зокрема, звернутися до Івано-Франківського міського суду з клопотанням про примусовий привід засновника ОК «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний Франківськ» громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для допиту в якості свідка та проведення необхідних слідчих/процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000461, оскільки остання ігнорує повістки про виклик дізнавача.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання від 18 липня 2022 року в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.07.2022 року у кримінальному провадженні №0000461 від 16.07.2021 року частково відмовлено (відмова в частині п.1 заявлених вимог).

Підставою відмови в задоволенні пункту 1 прохальної частини клопотання потерпілого став висновок дізнавача про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про належне отримання повісток про виклик ОСОБА_5 , у зв`язку з чим на даний час відсутні підстави для звернення до суду із клопотанням про здійснення примусового приводу свідка.

Вищевказану відмову ОСОБА_3 вважає незаконною, у зв`язку з чим просить її скасувати та зобов`язати слідчого задовольнити його клопотання в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1,2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Відповідно ж до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Системний аналіз змісту статей 22 та 93 КПК України свідчить про те, що збирання та подання доказів у кримінальному провадженні, що є елементом принципу змагальності, є рівним правом як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, оскільки сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників

В поданому клопотанні слідчому, як і в скарзі до суду, заявником наведено обставини, які свідчать про наявність підстав для вирішення питання про примусовий привід відповідної особи, яка вже протягом тривалого періоду часу не з`являється на виклик до органу досудового розслідування.

Слідчий суддя зауважує, що громадянка ОСОБА_5 , як засновник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний Франківськ», є тією особою, на незаконність дій якої безпосередньо покликався заявник ОСОБА_3 у своїй заяві про злочин, на підставі якої до ЄРДР внесено відомості у даному кримінальному провадженні №0000461 від 16.07.2021 року.

Відтак, відібрання пояснень в даної громадянки є важливим елементом у досягненні завдання кримінального провадження №0000461, а невжиття дізнавачем протягом тривалого періоду часу заходів щодо її допиту розцінюється слідчим суддею критично.

В матеріалах кримінального провадження містяться повістка про виклик від 05.01.2022 року, (повернулася за закінченням терміну зберігання), повістка про виклик від 19.01.2022 року (без повернення та повідомлення про вручення), які направлялися на адресу ОСОБА_5 .

Інших письмових чи іншої форми викликів на адресу ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження не містять.

При цьому, статтею 135 КПК України визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні.

Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом (частини 1,2,6,7,9 статті 135 КПК України).

Отже, чинним процесуальним законом передбачено можливість виклику, зокрема, свідка у кримінальному провадженні не тільки шляхом відправлення повістки засобами поштового зв`язку, а й такими способами як вручення повістки про виклик, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Громадянка ОСОБА_5 , на незаконність дій якої як засновника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний Франківськ», покликається потерпілий, є відповідною посадовою особою, має офіційне місце роботи (як засновник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний Франківськ»), засоби зв`язку, а тому дізнавач, з метою виконання закріплених процесуальним законом завдань кримінального провадження, повинен вживати всіх процесуальних можливостей для допиту даної особи, і не тільки здійснювати поштове відправлення повістки.

Однак з матеріалів кримінального провадження дотримання вказаних вимог не вбачається.

На думку слідчого судді, відсутність в матеріалах кримінального провадження належних доказів отримання повісток громадянкою ОСОБА_5 (що й стало підставою відмови у клопотанні ОСОБА_3 ) пов`язана в першу чергу з тим, що всупереч вимогам ст. 135 КПК України дізнавачем у даному кримінальному провадженні протягом тривалого періоду часу у належний спосіб не здійснювався виклик вказаного свідка.

Таким чином, отримавши клопотання ОСОБА_3 про звернення до суду із клопотанням про примусовий привід свідка, дізнавач у даному кримінальному провадженні повинен вжити всіх передбачених КПК України заходів з метою виклику особи до органу дізнання (після чого вирішувати питання доцільності звернення до суду з клопотанням про привід свідка), а не обмежуватися загальними відмовними формулюваннями.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

В той же час, зважаючи на дискреційних характер повноваження слідчого/дізнавача щодо проведення в рамках кримінального провадження слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання дізнавача повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.07.2022 року та прийняти законне процесуальне рішення з урахуванням зазначених у даній ухвалі слідчого судді висновків.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру (з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020), згідно якого положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Керуючись ст.ст. 135, 140, 220, 221, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати Постанову старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання від 18 липня 2022 року у кримінальному провадженні №0000461 від 16.07.2021 року.

Зобов`язати дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні №0000461 від 16.07.2021 року повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.07.2022 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000461 (в частині пункту 1 його прохальної частини) та прийняти відповідне процесуальне рішення.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 04.08.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1