Справа № 159/1232/22
Провадження № 1-кс/159/578/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

29 березня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 27.03.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 19.11.2018 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 393 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, 27.03.2022 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у житловому будинку, належному ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою протиправного спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи значення своїх дій, бажаючи настання наслідків та передбачаючи можливість настання смерті ОСОБА_7 , умисно наніс останньому множинні удари руками та ногами в область голови, тулубу, а також множинні ножові поранення передніх поверхонь обох стегон, що спричинило масивну крововтрату, внаслідок чого ОСОБА_7 помер.

Відомості про вищевказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 27.03.2022 року за № 0000283, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

27.03.2022 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

28.03.2022 року дії ОСОБА_4 перекваліфіковані за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

28.03.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

29.03.2022 року старший слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодопідозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу мотивована наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскількиОСОБА_4 , перебуваючи на волі, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, обґрунтовуючи ризик, зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вказує, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не обтяжений сімейним побутом, усвідомлюючи, що його підозрюють у причетності до скоєння тяжкого злочину, з метою уникнення покарання може залишити територію України та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. В обґрунтування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним у деталях вчинення вказаного злочину, може прикласти зусиль для знищення або ж спотворення речових доказів з метою уникнення відповідальності за скоєне. Крім цього, слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним про деталі вчиненого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде вживати заходів щодо незаконного впливу на осіб, які надали покази в якості свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведене, на думку слідчого, свідчить про те, що жоден із запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав, викладених вище.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання та вказувала на те, що підозра у вчиненні даного злочину ОСОБА_4 є необґрунтованою, дійсні обставини справи не встановлені, а ризики належними доказами не підтверджені та є припущеннями. Просила обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній має батьків, які є пенсіонерами та яким він допомагає, а також допомагає у волонтерській діяльності.
Підозрюваний ОСОБА_4 , не визнаючи свою причетність до вчинення даного злочину та підтримуючи позицію захисника, просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з ЄРДР, слідчий суддя вважає, що внесене слідчим клопотання є підставним та підлягає до задоволення.
Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.
Виконуючи вимоги законодавства слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Про обґрунтованість підозри переконливо свідчать матеріали кримінального провадження, досліджені в ході судового розгляду даного клопотання, зокрема показання свідків.
Частково підтвердив обґрунтованість підозри і свідок ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисту. Зокрема свідок підтвердив факт бійки між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , внаслідок якої потерпілий помер. При цьому зазначений свідок не надав слідчому судді жодних показань, які б повністю спростовували оголошену підозрюваному підозру.
Таким чином, оцінивши вагомість доказів, як того вимагає ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_4 , обґрунтованою.

При цьому слідчий суддя зауважує, що матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати оголошену ОСОБА_4 підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість оголошеної підозри є безпідставними.
Слідчий суддя, зважаючи на дані про особу підозрюваного, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень; раніше судимий, судимість за що не знята та не погашена у встановленому порядку; офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; не одружений, а тому не має сталих соціальних зв`язків.
Зазначені обставини переконливо свідчать про те, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які є його товаришами.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у сукупності з відомостями, що характеризують його як особу, дає підстави вважати, що значущість зазначених ризиків є досить високою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти переліченим ризикам.
За таких обставин до ОСОБА_4 слід застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заборон, визначених ст. 183 КПК України, щодо застосування цього запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не встановлено.
Доводи підозрюваного та його захисника щодо можливості та необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу не спростовують зазначених вище висновків слідчого судді, а тому відхиляються за безпідставністю.
Крім цього, обираючи саме найсуворіший запобіжний захід щодо підозрюваного, слідчий суддя виходить з того, що інкримінований останньому злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
В силу ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, слідчий суддя, в силу вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчогоСВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з подальшим його утриманням в ІТТ № 2 ГУНП у Волинській області, ДУ "Луцький слідчий ізолятор", ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" або в дільницях слідчих ізоляторів при установах виконання покарань Волинської та Рівненської областей.

Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою 27 березня 2022 року.

Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою 25 травня 2022 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надати підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_1