УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2022 Справа №607/9464/20

Провадження №1-кп/607/167/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0001129 від 05 травня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Мотимує його тим, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного до ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні закінчується, а тому виникає необхідність у його продовженні, оскільки ризики які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати. Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду є те, що він вже ухилявся від суду внаслідок чого оголошувався в розшук, а також його усвідомлення міри покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, може знову навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення є те, що останній неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, відбув покарання у місцях позбавлення волі, вчинив дане кримінальне правопорушення маючи непогашену судимість, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та припиняти свою злочинну діяльність.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора та просить змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушення відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду у кримінальному провадженні, судом була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 25 квітня 2022 року.
Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.
Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:
- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується;
- обвинувачений був неодноразово оголошений у розшук, у зв`язку із переховуванням від суду; згідно матеріалів працівників поліції, складених при виконанні ухвал суду про здійснення приводу обвинуваченого, ОСОБА_5 за місцем постійного проживання відсутній;
- наявність інших кримінальних проваджень про обвинувачення останнього, що перебувають на розгляді в суді;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений, наявність претензій майнового характеру у потерпілої до обвинуваченого, що відображається у цивільному позові;
- дані, що характеризують його особу, зокрема не працюючий, відсутність утриманців, міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, що підтверджується відповідними доказами, які містяться у матеріалах справи.
Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів - до 19 червня 2022 року.
Крім цього, 01 грудня 2021 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, головуючому судді передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001461 від 18 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, для вирішення питання про об`єднання із кримінальним провадженням№0001129 від 05 травня 2020 року.
Заслухавши думку прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_4 , які в судовому засіданні заперечили щодо об`єднання кримінальних проваджень, оскільки це негативно вплине на судовий розгляд поточного кримінального провадження та думку захисника адвоката ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_5 , які вважають, що кримінальні провадження слід об`єднати, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Нормами ч. 2 ст. 334 КПК України встановлено, у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Частиною першою ст. 334 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Кримінальне провадження №0001129 від 05 травня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, знаходиться на стадії судового розгляду.
У кримінальному провадженні №0001461 від 18 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжні заходи до останнього не застосовувались.
Враховуючи, що кримінальне провадження №0001461 від 18 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, слід, у відповідності до ст. 314 КПК України, призначити до підготовчого судового засідання, а поточне кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, тому вирішення питання про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне на даному етапі розгляду справи є не ефективним, з розумінні ч. 4 ст. 28 КПК України, щодо невідкладності розгляду провадження в суді першочергово, щодо особи, яка тримається під вартою, оскільки об`єднання кримінальних проваджень потягне за собою безпідставне затягування розгляду поточного кримінального провадження та не сприятиме досягненню завдань кримінального судочинства.
На підставі викладеного та враховуючи, що об`єднання зазначених вище кримінальних проваджень не забезпечить беззаперечне виконання вимог ст.ст. 2, 28 КПК України щодо забезпечення виконання завдань кримінального провадження та дотримання розумних строків розгляду вказаних проваджень, є достатні підстави вважати, що їх спільний розгляд є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 28, 177, 178, 183, 199, 331, 334, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 червня 2022 року до 23 год. 59 хв.

В об`єднанні кримінального провадження №0001461 від 18 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України із кримінальним провадженням №0001129 від 05 травня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001461 від 18 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, передати керівнику апарату Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для проведення його автоматизованого розподілу в загальному порядку.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1