Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/865/22
Справа № 711/2908/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Черкаси

слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000377 від, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про арешт майна, а саме грошових коштів в сумі 7310 доларів США та 20 Євро, які були вилучені 01.07.2022 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді, за місцем мешкання ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000377, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за фактом шахрайських дій невстановлених осіб.

Під час досудового розслідування слідством встановлено, що ОСОБА_4 , як директором ТОВ «ВЕСТА ++» було подано державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області оригінал Акту прийму-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «ВЕСТА++», серія та номер :1-764, 1-765, виданий 04.03.2020 і засвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про передачу ОСОБА_6 до статутного капіталу ТОВ «ВЕСТА ++» квартири АДРЕСА_2 , а також підроблені документи із БТІ та свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_6 на вказану вище квартиру. При перевірці державним реєстратором нотаріального бланку в реєстрі встановлено наявність даного бланку, в наслідок чого, 18.06.2020 державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ «ВЕСТА++».

Разом з тим, в ході досудового розслідування було встановлено, що вказана вище квартира не приватизована, КП «ЧООБТІ» не виготовлялися інвентаризація, технічний паспорт та реєстрація права власності на цю квартиру. Згідно листа Виконавчого комітету Черкаської міської ради, квартиру АДРЕСА_2 не приватизована та належить громаді міста Черкаси. Отже, документи, на підставі яких проводилась 18.06.2020 державним реєстратором державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ТОВ «ВЕСТА ++» є підробленими.

01.07.2022 на підставі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого предметів та речей на яких право надано дозвіл слідчого судді, зокрема, вилучено грошові кошти в сумі 7310 доларів США та 20 Євро.

01.07.2022, слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами два мобільні телефони IPhone 13, ноутбук MacBook та грошові кошти в сумі 7310 доларів США та 20 Євро.

Приймаючи до уваги той фак., що вчиненим кримінальним правопорушенням громаді міста Черкаси заподіяна майнова шкода, прокурор звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, задля можливості забезпечення позову, а також у зв`язку із можливою конфіскацією майна та з метою збереження речового доказу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні та додані до нього докази.

Володілець май на ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечувала проти клопотання зазначивши, що вилучені кошти не є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є власністю їх сім`ї. Ці кошти є заощадженням їх сім`ї, які в подальшому підуть на лікування ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю 1 групи та потребує операції на імплантацію донорської нирки. Зокрема, кошти в розмірі 5000,0 доларів США були надані матір`ю її чоловіка - ОСОБА_6 , після продажу неї її нерухомого майна, на лікування сина. На підтвердження вказаних обставин надала суду відповідні документи. Окремо зазначила, що вважає вилучення цих коштів під час проведення обшуку незаконним, оскільки в ухвалі слідчого судді, на підставі якої проводився обшук в її домоволодінні не було прямо надано дозвіл на їх вилучення.

Заслухавши пояснення прокурора, володільця майна, дослідивши матеріали клопотання та додані до них докази, а також докази надані володільцем майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000377, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за фактом шахрайських дій невстановлених осіб.

Об`єктом шахрайських дій є квартира АДРЕСА_2 , на яку, на підставі підроблених документів поданих директором ТОВ «ВЕСТА ++» ОСОБА_4 , було 16.03.2020 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна та зареєстровано право приватної власності за ТОВ «ВЕСТА++».

01.07.2022 на підставі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого предметів та речей на яких право надано дозвіл слідчого судді, зокрема, вилучено грошові кошти в сумі 7310 доларів США та 20 Євро.

01.07.2022, слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами два мобільні телефони IPhone 13, ноутбук MacBook та грошові кошти в сумі 7310 доларів США та 20 Євро.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1, 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Обґрунтовуючи вказане клопотання, прокурор зазначає, що накладення арешту на вказані грошові кошти, необхідне, зокрема, задля можливості забезпечення позову, а також у зв`язку із можливою конфіскацією майна та з метою збереження речового доказу.

Разом з тим, слідчий суддя не може погодитися із зазначеним, з огляду на наступні обставини.

Так, у відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна.

Доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового засідання, прокурором не було надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що вилучені грошові кошти в розмірі 7310 доларів США та 20 Євро, під час проведення обшуку 01.07.2022 за місцем мешкання ОСОБА_4 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, чи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

В протилежність зазначеного, в судовому засіданні встановлено, що вказані грошові кошти були вилучені 01.07.2022 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , дозвіл на який було отримано на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2022р. Слід зазначили, що вказаною ухвалою було надано дозвіл на відшукування конкретних речей та документів, проте в цей перелік не входили грошові кошти.

Щодо посилання прокурора на необхідність накладення арешту на вилучені кошти з метою забезпечення можливої конфіскації майна, то слідчий судді вважає, що таке посилання також є необґрунтованим та не підлягає до задоволення, оскільки прокурором на даний час не було оголошено підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. Крім того, слід зазначити, що санкція ч.3 ст. 190 КК України не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна. Відповідно до ч.3 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

Крім того, з тих підстав, що прокурором на даний час не було оголошено підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, а також у зв`язку із тим, що на даний момент фактично не заявлений цивільний позов у межах даного кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на грошові кошти, що були вилучені 01.07.2022 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майна, а саме на грошові кошти в сумі 7310 долів США та 20 Євро слід відмовити, оскільки в матеріалах кримінального провадження не вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за совою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 40, 113, 117, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000377 від, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 7310 доларів США та 20 Євро, які були вилічені 01.07.2022 під час проведення обшуку за місцем її проживання ( АДРЕСА_1 ) та описані в протоколі обшуку від 01.07.2022, що визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000377 від 15.04.2021.

Виконання ухвали покласти на групу прокурорів призначену у кримінальному провадженні № 0000377 від 15.04.2021 та/або групу слідчих, що здійснюють досудове розслідування в межах вказаного кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1