Справа № 127/9504/20
Провадження №11-кп/801/866/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
захисника засудженої адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці провадження за апеляційними скаргами захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та заступника керівника Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» про звільнення засудженої ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» про звільнення засудженої ОСОБА_7 від призначеного покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року за ч.2 ст.302 КК України з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Відмовляючи в задоволенні клопотання суд зазначив, що в ході судового розгляду було встановлено, що засуджена ОСОБА_7 не виконала покладені на неї вироком суду обов`язки у зв`язку зі звільненням від відбування покарання, а саме не з`явилась на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 01.03.2022, 05.04.2022 та 03.05.2022, чим порушила покладені обов`язки відповідно до п.1 ч.1 ст.76 КК України, а також без повідомлення уповноваженого органу з питань пробації 03.03.2022 виїхала за межі України, чим порушила обов`язок, визначений п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційних скаргах захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та заступника керівника Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2022 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просять винести нове рішення, яким звільнити ОСОБА_7 від покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року за ч.2 ст.302 КК України з випробуванням після закінчення іспитового строку
Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд під час розгляду клопотання не взяв до уваги, що протягом усього терміну іспитового строку добросовісно виконувала покладені на неї обов`язки, і лише після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України побоюючись за життя малолітньої дитини будучи матір`ю одиначкою змушена була покинути територію України. При цьому вживала заходів до повідомлення працівників органу пробації про тимчасовий виїзд за межі України.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та захисника з підстав, викладених в них та просив задовольнити в повному об`ємі.
Засуджена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 також підтримали апеляційні скарги захисника та прокурора та просили задовольнити в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника засудженої підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з ухвали, суд правильно встановив фактичні обставини справи, проте дійшов невірного висновку про неможливість звільнення засудженої від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Підстави та порядок звільнення особи від покарання після закінчення іспитового строку визначається частиною першою статті 78 КК України, відповідно до якої після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Судом було установлено, що ОСОБА_7 була засуджена 04 червня 2020 року Вінницьким міським судом Вінницької/ області за ч.2 ст.302 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Також судом на засуджену було покладено обов`язки, визначені п.п.1-2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.48-51).
З наданих Вінницьким міським відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області матеріалів убачається, що ОСОБА_7 з 06.08.2020. перебувала на обліку в органах пробації та протягом усього іспитового строку до 01.03.2022. сумлінно виконувала покладені на неї судом обов`язки та позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.59-60).
Також установлено, що ОСОБА_7 самостійно виховує малолітню дочку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.94, 98).
Окрім того встановлено, що внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України засуджена ОСОБА_7 разом з малолітньою дочкою 03.03.2022. виїхала за межі України до Республіки Польща (а.с.65-66, 93), де її малолітня дитина продовжила навчання у освітньому закладі Szkola Podstawowa Nr.95 im. Jaroslawa Iwaszkiewicza (а.с.95).
Відмовляючи в задоволенні клопотання органу пробації про звільнення засудженої від покарання після закінчення іспитового строку суд вказав, що ОСОБА_7 не з`явилась на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 01.03.2022, 05.04.2022 та 03.05.2022, чим порушила покладені обов`язки відповідно до п.1 ч.1 ст.76 КК України, а також без повідомлення уповноваженого органу з питань пробації 03.03.2022 виїхала за межі України, чим порушила обов`язок, визначений п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Проте з такими висновками неможна погодитись, оскільки суд дав невідповідну оцінку встановленим в ході розгляду клопотання обставинам, через що допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, що підлягав застосуванню (ч.1 ст.78 КК України).
За змістом ч.2 ст.78 КК України умовою направлення засудженого для відбування призначеного покарання є встановлення обставин, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Зазначену норму закону необхідно розуміти так, що невиконання засудженим покладених обов`язків має бути наслідком небажання особи стати на шлях виправлення.
Як убачається зі встановлених судом обставин, засуджена до березня 2022 року добросовісно виконували усі покладені на неї обов`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, а різка зміна поведінки засудженої ОСОБА_7 , яка полягала у виїзді за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації а також неприбуття до уповноваженого органу з питань пробації у три рази березні, квітні та травні 2022 року не є наслідком небажання стати на шлях виправлення, натомість така поведінка викликана непередбачуваними обставинами, які настали внаслідок здійснення збройної агресії зі сторони Російської Федерації, про що свідчить, зокрема, ракетний обстріл Гавришівської територіальної громади, який мав місце 06.03.2022., а саме за місцем постійного проживання ОСОБА_7 та її малолітньої доньки.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що засуджена не виконала покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, через що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання органу пробації про звільнення засудженої від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та заступника керівника Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2022 року про відмову в задоволенні клопотання Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» про звільнення засудженої ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Клопотання Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» про звільнення засудженої ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року за ч.2 ст.302 КК України з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: