Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

04 травня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортнів Іваничівського району Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину (2020 р.н.), військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді заступника командира евакуаційної роти евакуаційного батальйону НОМЕР_1 окремого ремонтно-відновлювального полку військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «лейтенант», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В поданому клопотанні слідчий зазначив, що слідчим СВ ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000557 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, щоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України уклав з Міністерством оборони України в особі заступника командира евакуаційної роти евакуаційного батальйону НОМЕР_1 окремого ремонтно-відновлювального полку військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження ним військової служби в Збройних Силах України на посадах рядового складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 72 від 30.03.2022 лейтенанта ОСОБА_7 призначено на посаду заступника командира евакуаційної роти евакуаційного батальйону НОМЕР_1 окремого ремонтно-відновлювального полку.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 70 від 28.03.2022 лейтенант ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.
Відтак, з 28.03.2022 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_7 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, 01.05.2022 року, близько 21.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 перебував, у стані алкогольного сп`яніння, разом із своїм знайомим ОСОБА_8 в одній із кімнат (кухні) квартири АДРЕСА_3 .

Під час розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Того ж дня, близько 21.05 год., (точного часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, дістав з кобури, яка знаходилась на ремні військових штанів, які лежали на стільці в залі вказаної квартири пістолет марки ПМ ОМ 6954 та переслідуючи мету спрямовану на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з наявного у нього у правій руці пістолета, умисно здійснив один постріл у живіт ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді вогнепального поранення в область живота. Після чого, ОСОБА_7 по сходах вказаного будинку спустився на вулицю та сів в автомобіль свого знайомого ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 каретою швидкої допомоги доставлено до Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги де 02.05.2022 року близько 01:15 годин від спричинених йому тілесних ушкоджень останній помер.

02.05.2022 року о 02:30 за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
02.05.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.
У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати наступні обставини:
- переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину насильницького характеру, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або на окуповану територію;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що на даний час не встановлено місцезнаходження слідів та речей, які мають значення для кримінального провадження. У разі перебування ОСОБА_7 на волі, останній буде мати змогу, знаючи про їх місце перебування, сховати або знищити їх;
- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені. Зазначений ризик передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що не маючи обмежень у пересуванні ОСОБА_7 буде мати можливість впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні та схиляти їх у подальшому до зміни показань на свою користь, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, а також інших можливих свідків, які дотепер не допитані але підлягають допиту за обставинами кримінального провадження, які йому достовірно відомі. Всі ці факти, а також характер та спосіб вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення насильницького характеру, дає підстави вважати, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні.;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини ОСОБА_7 перебуваючи на волі, ОСОБА_7 , дізнавшись від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування;
- вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик є можливим з огляду на те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення насильницького характеру, які відносяться до категорії тяжких злочинів.
А отже лише безальтернативне обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом припинення злочинної діяльності підозрюваного.
Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні прокурор повністю підтримав доводи викладені в клопотанні та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив застосувати до нього інший більш м`який запобіжний захід. Також повідомив, що має намір надавати матеріальну допомогу родині загиблого. Від надання показів по суті пред`явленої підозри він підставі ст. 63 Конституції України відмовився.

Захисники в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати до підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема на даних:- з протоколу огляду місця події від 01.05.2022 року, а саме кв. АДРЕСА_3 , підчас якого виявлено змиви речовини бурого кольору та 2 предмета, схожих на гільзи, предмет, схожий на бойовий пістолет - ПМ (номер НОМЕР_3 ), магазин з наявністю 8 набоїв та магазин з наявністю 6 набоїв; - з постанови про визнання речовими доказами, вилучених 01.05.2022 року під час огляду місця події предметів, а саме з кв. АДРЕСА_3 : предмета, схожих на гільзу, який поміщено до спец. пакету KIV 2148234; предмета, схожих на гільзу, який поміщено до спец. пакету KIV 2148274; предмет, схожий на бойовий пістолет - ПМ (номер НОМЕР_3 ), магазин з наявністю 8 набоїв (6954-1) та магазин з наявністю 6 набоїв (6954-2). Вилучені 02.05.2022 року під час огляду в ЛШМД речі потерпілого: куртка чоловіча; спортивні штани; футболка чорного кольору; футболка «хакі»; - з накладної № 63 про видачу військового майна у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_7 : 9 мм пістолет ПМ ОМ 6954 1 к-т; 9 мм патрони Пст 16 штук; - з протоколу огляду трупа ОСОБА_8 від 02.05.2022 року, в ході якого виявлено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення; - з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 01.05.2022 року до ЛШМД каретою швидкої допомоги було доставлено ОСОБА_8 з вогнепальним пораненням у живіт. При проведені операції, ОСОБА_8 помер. У нього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді пошкодження печінки, пошкодження артерії та вени черевної порожнини, шлунку від вогнепального поранення.; - з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 01.05.2022 року він разом з ОСОБА_9 приїхали за місцем мешкання ОСОБА_7 та виявили в його квартирі наглядно знайомого чоловіка з вогневим пораненням живота. Намагалися йому допомогти. В під`їзді будинку вони зустріли ОСОБА_7 , який повідомив їм, що він з бойового ПМ вистрелив у живіт ОСОБА_12 . Перевіривши бойовий ПМ ОСОБА_7 , виявили відсутність 2-х патронів у магазині. На швидкій ОСОБА_12 було доставлено до ЛШМД;- з протоколу допиту ОСОБА_9 , який підтвердив показання ОСОБА_11 ; - з протоколу затримання ОСОБА_7 , згідно ст. 208 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;- іншими матеріалами кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000557 від 02.05.2022 року у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В поданому клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; знищіти, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Досудове розслідування знаходиться фактично на початку і ще не зібрані всі речові докази, не проведені необхідні слідчі-розшукові дії, не встановлені всі причетні особи. Свідки по справі та інші підозрювані входять в коло його спілкування та є військовослужбовцями.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме:
- особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, будучі офіцером Збройних Сил України діяв в супереч військовому уставу та діючому законодавству України тому він не може заслуговувати на довіру суду;
- особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;
- домашній арешт, оскільки ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для впливу на свідків у кримінальному провадженні, тож перебування на домашньому арешті не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні;
- застава, в розмірах передбачених ст. 182 КПК України, оскільки враховуючи соціальну небезпеку вчинених дій, та особу підозрюваного даний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Тримання підвартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до даного підозрюваного є забезпечення виконання таким підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання доведеним в ході судового розгляду ризикам.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі« Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та з урахуванням підстав та обставин, а також наслідків вчинення вказаного злочину на підставі ст. ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого СВ ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати на строк до 30.06.2022 року включно до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання підвартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчийсуддя ОСОБА_1