В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, що проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше судимого вироком Тиврійського районного суду Вінницької області від 12.06.2020 року за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 10.12.2021 по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.06.2020, згідно якого був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 10.12.2021 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, натомість знову вчинив нові умисні злочини проти власності за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість, діючи повторно, в період воєнного стану в Україні, який згідно Указу Президента України № 2212/2022 від 21.04.2022 продовжено з 05:30 год., 25.05.2022 строком на 90 діб, 10.07.2022 близько 22:34 год., маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за допомогою драбин незаконно проник на балкон, який відноситься до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав належний їй велосипед марки «Formula», моделі «MOTION AM DD», серії OPS-FR-26623, вартість якого відповідно до висновку експерта становить 7388,80 грн., після чого покинув місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 7388,80 грн.
За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість, діючи повторно, в умовах воєнного стану в Україні, який згідно Указу Президента України № 2212/2022 від 21.04.2022 продовжено з 05:30 год., 25.05.2022 строком на 90 діб, 09.08.2022 близько 01:40 год., маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, поєднане з проникненням у житло та сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна незаконно проник в дитячу кімнату, тобто житло, в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 . Після чого, знаходячись в приміщенні вказаного житла спустився сходами до гаражу, в якому знаходився належний потерпілому ОСОБА_7 автомобіль «MAZDA 6» та шляхом відчинення дверей автомобіля, проник до середини салону, звідки викрав гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 6000 грн. та банківськими картками АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та «Монобанк» НОМЕР_3 . Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 піднявся сходовою клітиною до вітальної кімнати даного домоволодіння, звідки зі столу викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8 plus», який згідно висновку експерта становить 2933 грн., та мобільний телефон марки «Inew», вартість якого згідно висновку експерта встановити не надалось можливим. Вказані дії були одразу виявлені потерпілим ОСОБА_7 , який намагався їх припинити шляхом затримання ОСОБА_4 , проте незважаючи на це ОСОБА_4 продовжив свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним майном та з метою уникнення затримання потерпілим одразу покинув приміщення будинку, після чого розпорядився викраденими речами та грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 8933 грн.
За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та сховище, в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість, діючи в період воєнного стану в Україні, який згідно Указу Президента України № 2212/2022 від 21.04.2022 продовжено з 05:30 год., 25.05.2022 строком на 90 діб, 09.08.2022 близько 01:40 год., маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно перебуваючи в гаражі домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , шляхом відчинення дверей розташованого там автомобіля марки «MAZDA 6», проник до середини салону авто, звідки викрав гаманець чорного кольору, в якому знаходились банківські картки AT КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та «Монобанк» № НОМЕР_3 , що також належать ОСОБА_7 та які є офіційними документами. Після чого, покинув місце пригоди та розпорядився викраденими речами на власний розсуд, а саме 09.08.2022 близько 02:40 год., намагався розрахуватися вказаними банківськими картками в магазині «Пінгвін», що розташований за адресою: м. Ужгород, пл. Корятовича, 29.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи наявні заяви, згідно з яких потерпілі просили проводити судовий розгляд без їхньої участі.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що проникав у вказані приміщення, де викрав велосипед з другого поверху по АДРЕСА_4 , щоб покататись, та гаманець з банківськими картами, телефони, намагався розрахуватись у магазині викраденими картками.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, доведена повністю.
Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин провадження, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України за обставин, встановлених судом.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та сховище, в умовах воєнного стану; кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Пунктами 2, 3 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає: рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, при призначенні покарання судом також враховано ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.186 КК України, що згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та ч. 1 ст. 357 КК України, що згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, який на обліку в КНП "Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей" не перебуває, має постійне місце проживання, раніше судимого за вчинення злочинів проти власності.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, який будучи раніше судимий вчинив новий умисний злочин проти власності, що свою чергу свідчить про його стійку криміногенну поведінку, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою суспільно-небезпечною і його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.
На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. ст.122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376, 395, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;
за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років;
за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
Згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у вигляді 2 (два) роки обмеження волі перевести на покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.08.2022 року 14.10 год., тобто з моменту його фактичного затримання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 , 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/107/-22/6556-ТВ від 27.07.2022, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ при МВС України (одержувач: ГУК у Закарпатській обл. /Ужгородська тг/24060300, код одержувача 37975895, р/рахунок: UА0007493 в ГУ ДКСУ в Закарпатській області), призначення: за проведення судової товарознавчої експертизи.
Стягнути з ОСОБА_4 , 943 (дев?ятсот сорок три) грн. 90 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107/-22/7468-Д від 26.08.2022, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ при МВС України (одержувач: ГУК у Закарпатській обл. /Ужгородська тг/24060300, код одержувача 37975895, р/рахунок: UА0007493 в ГУ ДКСУ в Закарпатській області), призначення: за проведення судової дактилоскопічної експертизи.
Стягнути з ОСОБА_4 , 943 (дев?ятсот сорок три) грн. 90 коп. за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/107/-22/7374-ТВ від 26.08.2022, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ при МВС України (одержувач: ГУК у Закарпатській обл. /Ужгородська тг/24060300, код одержувача 37975895, р/рахунок: UА0007493 в ГУ ДКСУ в Закарпатській області), призначення: за проведення судової товарознавчої експертизи.
Речові докази:
Односторонній оптичний диск «Alerys DVD-R», який зберігається при матеріалах кримінального провадження; односторонній оптичний диск «Alerys DVD-R», який зберігається при матеріалах кримінального провадження; односторонній оптичний диск «Alerys DVD-R», який зберігається при матеріалах кримінального провадження; односторонній оптичний диск «Alerys DVD-R», який зберігається при матеріалах кримінального провадження; односторонній оптичний диск «Alerys DVD-R», який зберігається при матеріалах кримінального провадження; односторонній оптичний диск «Alerys DVD-R», який зберігати при матеріалах кримінального провадження;
один відрізок скотча зі слідами папілярних ліній рук, які упаковано в паперовий конверт НПУ СУ, який зберігається в камері речових доказів Ужгородського РУП; слід низу стопи (дитяча), яку упаковано в паперовий конверт НПУ СУ, який зберігається в камері речових доказів Ужгородського РУП; п`ять відрізків скотча зі слідами папілярних ліній рук, які упаковано в паперовий конверт НПУ СУ., який зберігається в камері речових доказів Ужгородського РУП знищити;
грошові кошти в сумі 1340 грн, які упаковано в поліетиленовий пакет, який прошитий біркою, які після проведення слідчих дій було повернуто потерпілому на відповідальне зберігання вважати повернутими за належністю;
мобільний телефон марки «самсунг галаксі с8+» , який після проведення слідчих дій було повернуто потерпілому на відповідальне зберігання; мобільний телефон марки «іnew», який і упаковано в поліетиленовий пакет, який прошитий біркою., після проведення слідчих дій було повернуто потерпілому на відповідальне зберігання; напоясна сумка із надписом «HONDA», яку упаковано в поліетиленовий пакет, який прошитий біркою, яка зберігається в камері речових доказів Ужгородського РУП вважати повернутими за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1