Справа № 703/1462/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новослободськ Думінічського району Калузької області, РФ, жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, помічника машиніста електровоза цеху експлуатації виробничого підрозділу «Локомативне депо ім. Т.Г. Шевченка регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», не судимого,

за ч.2 ст. 307 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місце, обставин та невстановленої особи, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку попередньо розфасувавши у фольгові згортки та упакувавши в поліетиленовий пакет, незаконно зберігав з метою збуту за місцем реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

6 березня 2019 року, в період часу з 16 год. 30 хв. до 18 год. 32 хв., у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного м. Черкаси від 06.02.2019, за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено в коридорі на тумбі пляшку, в середині якої знаходилось 9 фольгових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору із світло - жовтим відтінком та на балконі на стільці у чорній чоловічій сумці виявлено та вилучено пластмасову коробку з поліетиленовим пакетом, у якому містилася порошкоподібна речовина.

Згідно з висновком експерта № 2/379 від 26.03.2019 порошкоподібні речовини білого кольору із світло - жовтим відтінком у дев`яти фольгових згортках, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін (в перерахунку на амфетамін - основу) в загальній масі становить 1.238 г. та порошкоподібна речовина білого кольору, у пакеті з прозорого безбарвного полімерного матеріалу із застібкою, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якої (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 13.305г.

Загальна маса психотропної речовини - амфетміну становить 14.543 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотронних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, є великим розміром.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, при цьому категорично заперечував свою причетність до збуту психотропної речовини, повідомивши суду про те, що тривалий час вживає наркотичні та психотропні речовини, лікувався від наркотичної залежності і ніколи не збував наркотичні та психотропні речовини.

Вилучена працівниками поліції під час обшуку його квартири порошкоподібна речовина у 9 фольгових сгортках та пластмасовій коробці, придбана ним для власного вживання у чоловіка на ім`я ОСОБА_7 в м. Сміла в районі «Богдана».

Придбання значної кількісті наркотичного засобу пояснив тим, що не хотів «світитися» в оточені наркоманів і не бажав бути поміченим, як своїми знайомими так і працівниками поліції.

Окрім визнання вини ОСОБА_6 його винуватість підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

-даними протоколу обшуку квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрований і проживає ОСОБА_6 , згідно з яким працівниками поліції виявлено та вилучено в коридорі на тумбі пляшку, в середині якої знаходилось 9 фольгових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору із світло - жовтим відтінком та на балконі на стільці у чорній чоловічій сумці виявлено та вилучено пластмасову коробку з поліетиленовим пакетом у якому містилася порошкоподібна речовина;

-даними висновку експерта № 2/379 від 26 березня 2019 року, згідно з яким порошкоподібні речовини білого кольору із світло - жовтим відтінком у дев`яти фольгових згортках, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін (в перерахунку на амфетамін - основу) в загальній масі становить 1.238 г. та порошкоподібна речовина білого кольору, у пакеті з прозорого безбарвного полімерного матеріалу із застібкою, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якої (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 13.305 г. Загальна маса психотропної речовини - амфетміну становить 14.543 г, що , відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотронних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, є великим розмірам.

Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового слідства за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту у великих розмірах не знайшла підтвердження в ході судового розгляду.

З наданих стороною обвинувачення доказів, суд не вбачає належних та достатніх доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_6 злочинної діяльності зі збуту психотропних речовин.

Стороною обвинувачення не зазначено осіб, яким ОСОБА_6 збував такі засоби.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий почин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при визначенні його громадських прав має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст. 307 КК України), а також прекурсорів (ч. 2 ст. 311 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо) (п.4 постанови).

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України не містить допустимої інформації щодо збуту наркотичних засобів обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не доведено, оперативні закупівлі наркотичного засобу не проводилися.

Крім того, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту. Однак у ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів та не доведено, що обвинувачений мав умисел на збут наркотичних засобів іншим особам.

Разом з тим, вилучена кількість амфетаміну, а також місце та обставини, при яких вони були вилучені у обвинуваченого, в даному випадку, за відсутності інших доказів, не можуть бути визначальним доказом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Суд також зауважує, що сторона обвинувачення не була позбавлена можливості в допиті свідків чи будь - яких інших осіб, на підтвердження пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 307 КК України, однак правом наданим кримінально - процесуальним кодексом при розгляді кримінального провадження, не скористалась.

Крім того, прокурор в судовому засіданні відмовилася від допиту свідків, які були присутніми в якості понятих при обшуку квартири обвинуваченого, який стороною обвинуваченя і захисту визнається, як допустимий доказ.

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, грунтуються на припущеннях, зібраними без урахування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право особи на справедливий суд, що передбачає обов`язок правоохоронних органів діяти з додержанням прав і основоположних свобод людини, не зважаючи на важливість мети, яка при цьому переслідується.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора, які, як сторона обвинувачення, здійснюють збирання доказів, у тому числі і шляхом проведення слідчих дій ( ч.2 ст. 93 КПК України).

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 60 Рішення усправі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the United Kingdom), n. 161, Series A заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту», вимоги норм ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Враховуючи наведене, виходячи із системного тлумачення Закону, оскільки кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 цього Кодексу, а тому лише факт виявлення наркотичних засобів у ОСОБА_6 , не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут, відтак суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, враховує, як відсутність обтяжуючих покарання обставин так і пом`якшуючу покарання обставину: наявність на утриманні неповнолітньої дитини, особу обвинуваченого, яких характеризується за місцем проживання позитивно і до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються як нетяжкий злочин, характер, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, тому йому має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, в межах санкції інкримінованої статтей особливої частини Кримінального кодексу України, а тому суд вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі і, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1та п. 2 ч.2 ст.76 КК України .

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 в прибуток держави належить стягнути 2717 грн. витрат на проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 373,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з п.п.1,2 ч.1та п. 2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2717 грн. витрат на проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Речові докази, які поміщені в сейф-пакет №4210731 та зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області знищити.

Накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2019 року арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 , а саме: на квартиру АДРЕСА_2 , зняти.

Запобіжний захід у виді застави скасувати, кошти в сумі 57630 грн. повернути платнику застави.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1