Справа № 567/321/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
представника лікувального закладу ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі Рівненської області заяву голови спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_6 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.122 КК України, та знаходиться на примусовому лікуванні згідно ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2016 року, -

встановив :

В Острозький районний суд Рівненської області з заявою про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 звернулась голова спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_6 .
Свою заяву обґрунтовує тим, що в процесі лікування в стані психічного здоров?я ОСОБА_7 не настали такі зміни, які дають змогу вважати, що в даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і тому відносно нього необхідно продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В судовому засіданні представник лікувального закладу заяву підтримав та пояснив, що з 16.04.2020 р. ОСОБА_7 знаходиться на примусовому лікуванні у відділенні зі звичайним наглядом КП «Острозька обласна психіатрична лікарня». В процесі лікування стан хворого ОСОБА_7 не покращився та не настали зміни в стані його психічного здоров`я, які дають підставу вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, тому надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно нього необхідно продовжити. Зазначив, що заяв чи скарг від ОСОБА_7 або його близьких родичів з приводу його перебування у медичному закладі не поступало. Вказує, що за своїм психічним станом здоров`я ОСОБА_7 участі в судовому засіданні приймати не може.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 та просив її задовольнити.
Захисник в судовому засіданні проти продовження застосовування відносно ОСОБА_7 примусових заходів не заперечив.

Заслухавши в судовому засіданні представника закладу охорони здоров`я, прокурора, які заяву підтримали, захисника, який не заперечував проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.08.2016 р. відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 122 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Відповідно до ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.03.2020 р. ОСОБА_7 змінено вид примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом.
Ухвалами Острозького районного суду від 25.09.2020р., 26.03.2021р., 24.09.2021р. продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів відносно особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 9 від 30.03.2022р., ОСОБА_7 страждає легкою розумовою відсталістю з вираженим психопатичним синдромом за шизоїдним типом. В результаті проведеного лікування і комплексу реабілітаційно-лікувальних заходів в клінічній картині захворювання не спостерігається достатня стабілізація психічного стану хворого. За час лікування стан хворого не покращився. Враховуючи психічний стан хворого комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_7 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.
Згідно довідки КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» №180 від 07.04.2022 року ОСОБА_7 до моменту застосування до нього примусових заходів медичного характеру проживав разом з матір`ю, інших рідних та близьких немає; з 2004 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра; з 2005 р. перебував на примусовому лікуванні у психіатричних закладах Рівненської та Волинської областей за вчинення суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.115 КК України (вбивство племінника), в подальшому на підставі ухвали суду відносно ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (заподіяння сусідці тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості); за час перебування на лікуванні в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 ніхто не провідував; відомості про наявність у нього на праві власності нерухомого майна відсутні; також відсутні дані відносно осіб, які можуть забезпечити контроль за поведінкою ОСОБА_7 за місцем його проживання; вказується на неможливість на даний час зміни примусових заходів медичного характеру на амбулаторний нагляд, а також на неможливість забезпечення реального, контрольованого лікарем-психіатром та дієвого амбулаторного нагляду через віддаленість місця проживання.
Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Також частинами 2, 3 статті 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров?я відпала потреба у раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Крім того, згідно з вимогами статей 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише за наявності підстав, протягом часу, за яким було проведено госпіталізацію; у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад шість місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр) повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.
Згідно з пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд може продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_7 позитивної динаміки від проведеного лікування, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.
В судовому засіданні не було встановлено підстав для припинення або зміни застосованих відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, однак було встановлено наявність обґрунтованих підстав для продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Відтак, суд дійшов висновку, що заява голови спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.95 КК України, ст.ст.514, 537, 539 КПК України, ст.ст.17, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», -

постановив :

Заяву голови спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_6 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 6 (шість) місяців.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1