Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/505/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Знам`янськогоміськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2022, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вербівка Шаргородського району Вінницької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-20.11.2014 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 12 год 20 хв 08.08.2022 до 12 год 20 хв 06.10.2022.

За участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Знам`янськогоміськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2022 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.
Районний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків і є ризиком його зникнення у разі перебування на волі. Будь-яких даних про можливість його проживання за адресою, яку назвав обвинувачений, він не надав.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Вказує на те, що прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою, у якому він вказує лише на статті без зазначення доказів та фактів настання ризиків. Відповідно до законодавства України обов`язок доведення неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів покладено на прокурора, однак в судовому засіданні прокурором не надано жодного доказу на підтвердження наявності ризиків.
Тому, на переконання обвинуваченого, ухвала суду є необґрунтованою, а посилання суду на те, що до нього неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою є помилковим.

Крім того, апелянт зазначає про те, що він має неналежний стан здоров`я та хворий на бронхіальну астму, але адміністрація установи не надає йому належної медичної допомоги.
Також, зазначає що інші доповнення до апеляційної скарги надасть під час апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали надані міськрайонним судом, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме - повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали міськрайонного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального закону судом першої інстанції належно дотримані.

За змістом ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих до апеляційного суду матеріалів убачається, що в провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002097 від 15.11.2018, стосовно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин, що карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому з урахуванням серйозності висунутого проти нього обвинувачення, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі і переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність.

Тобто, судом першої інстанції по даному кримінальному провадженню встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Встановлені раніше ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і його продовження не зменшилися і виправдовують такий запобіжний захід, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_6 є раніше судимим, що дає достатні підстави вважати про реальність встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегією суддів апеляційного суду також враховується те, що обвинувачений не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних звязків і є ризиком його зникнення у разі перебування на волі, а також і те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, а тому існує можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Належних даних про можливість проживання за адресою місця його прописки немає та не надано стороною захисту до апеляційного суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обставин, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, не встановлено, а тому висновок суду першої інстанції, що менш суворі види запобіжних заходів не здатні забезпечити ризики передбачені ст. 177 КПК України та належне виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, є обґрунтований.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи обставини вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , дані про його особу, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні. Дана обставина унеможливлює на даний час застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений,не є суттєвими та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування, а тому підстав для застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янськогоміськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2020, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 12 год 20 хв 08.08.2022 до 12 год 20 хв 06.10.2022 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
З оригіналом згідно:

Суддя Кропиницького
апеляційного суду ОСОБА_2