У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2303/22

№ 1-кс/183/550/22

16 червня 2022 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання старшого слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого з прокуроромЛуганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 05 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111,ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на майно, належне підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме на: житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , легковий автомобіль марки «Mazda» модель «6» 2008 року випуску із VIN № НОМЕР_1 та д.н.з. НОМЕР_2 , та рахунок у банку АТ «Ощадбанк» IBAN НОМЕР_3 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111,ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України у яких підозрюється ОСОБА_5 , а саме:
- у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності чи недоторканності, обороноздатності, державній, економічній або інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;
- у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України: на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану
- у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання та посилаючись на ті ж підстави, просив його задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні залишив вирішення питання щодо накладення арешту на розсуд суду. В останнє засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Інші учасники провадження не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2022 року за № 0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.2 ст. 111, ч.7 ст. 111-1 КК України. Так відповідно внесені відомості 05 березня 2022 року, про те що за повідомленням заступника начальника ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях полковника ОСОБА_7 , голова Новоайдарського районного суду ОСОБА_5 перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану, з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 111 КК України; 25 квітня 2022 року про те, що другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, виявлено, що голова Новоайдарського районного суду ОСОБА_5 перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 111 КК України; 25 квітня 2022 року про те, що другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, виявлено, що голова Новоайдарського районного суду ОСОБА_5 в умовах воєнного стану добровільно погодилась на зайняття посади в незаконних судових органах.

03 травня 2022 року ОСОБА_5 , яка має статус судді та обіймає посаду голови Новоайдарського районного суду Луганської області, заступником Генерального прокурора повідомлено про підозру, шляхом її опублікування в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора:
- у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності чи недоторканності, обороноздатності, державній, економічній або інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України;
- у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України: на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
- у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 301359167 від 18 травня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_8 РНОКПП НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_5 , 20.08.2007, Новоайдарської районної ради Луганської області на праві приватної власності належить житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу № 9 від 10 червня 2022 року, вбачається, що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області складений актовий запис № 574 від 08 серпня 2008 року про шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , прізвище дружині після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_5 .
Таким чином вищевказане нерухоме майно належить ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 78651882 від 18.05.2022 року вбачається, що до вказаного реєстру обтяжень на підставі кредитного договору від 09 вересня 2002 року, укладеного між ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» (обтяжувачем) та ОСОБА_5 (боржником), РНОКПП НОМЕР_4 було зареєстровано заборону відчужувати транспортний засіб марки «Mazda» модель «6» 2008 року випуску із VIN № НОМЕР_1 та д.н.з. НОМЕР_2 ; вказане обтяження припинене. Відомостей щодо належності вказаного транспортного засобу станом на день звернення до суду не надано.

Аналіз вищенаведеного переконує в тому, що належних та допустимих доказів того, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_5 не надано.

Крім того, згідно відомостей, наданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області за № 445/22-вих. від 06 травня 2022 року нарахування заробітної плати голові Новоайдарського районного суду Луганської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління здійснюються на картковий рахунок IBAN НОМЕР_3 Акціонерного товариства «ОЩАДБАНК».

Таким чином ОСОБА_5 належить вказаний картковий рахунок.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкції яких передбачають у тому числі конфіскацію майна.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як арешт майна.
Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що частина майна, на яке просить накласти арешт прокурор, а саме нерухоме майно та картковий рахунок, знаходяться у власності ОСОБА_5 , а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваній ОСОБА_5 та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.
А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню в частині накладення арешту на нерухоме майно та картковий рахунок, що належать ОСОБА_5 .
Що стосується вимог щодо накладення арешту на автомобіль, то слідчому судді не надано доказів належності вказаного транспортного засобу саме ОСОБА_5 , а тому в цій частині клопотання належить відмовити.
Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого з прокуроромЛуганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 05 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111,ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_5 , 20.08.2007, Новоайдарської районної ради Луганської області;

-картковий рахунок IBAN НОМЕР_3 у банку Акціонерне товариство «Ощадбанк».
В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1