Справа №705/1236/22
1-кп/705/853/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, Рівненської області, українки, громадянки України, освіта середня, одруженої, не працюючої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 09.07.2021 Уманським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 год. громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09.07.2021 засуджена Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 год. громадських робіт. 17 вересня 2021 року працівником Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи « Центр пробації » у Черкаській області ОСОБА_4 під підпис було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, її буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Крім того 17 вересня 2021 року ОСОБА_4 під підпис отримала направлення для відбування призначеного їй судом покарання у виді громадських робіт до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, згідно якого остання була зобов`язана приступити до відбування покарання 22 вересня 2021 року.

Згідно розпорядження Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області №92/03-02 від 21.09.2021 ОСОБА_4 була направлена для відбування покарання в с. Степківка Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, де остання згідно складеного старостою с. Степківка Дмитрушківської сільської ради ОСОБА_6 графіком 22.09.2021, 23.09.2021 та 24.09.2021 відпрацювала по 4 години призначеного їй покарання, всього 12 годин громадських робіт, та починаючи з 27.09.2021 ОСОБА_4 припинила відвідувати місце визначене для відбування покарання та відпрацювати громадські роботи.

07.12.2021 працівником Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи « Центр пробації » у Черкаській області ОСОБА_4 було повторно попереджено про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачену ч.2 ст.389 КК України.

Однак, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування призначеного їй покарання у виді громадських робіт, з 27 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року не прибула до місця виконання покарання та не відпрацювала 68 год. громадських робіт, які їй були призначені вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.07.2021, чим злісно ухилилась від відбування громадських робіт.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку відповідно до пред`явленого їй обвинувачення, визнала повністю та погодилася надати покази.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час допиту в суді показала, що дійсно не виконувала вирок суду щодо відпрацювання нею громадських робіт, щиро в цьому кається та на даний час виконує вирок суду.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченої за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального проступку, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченої, документами, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинувачену, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченої, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої є її щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої є рецидив злочинів.

Санкцією ч.2 ст.389 КК України передбачено покарання у вигляді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно до вимог ч.3 ст.60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як вбачається з матеріалів справи на утриманні ОСОБА_4 перебуває син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто не досягнув 7 років.

Відповідно до роз`яснення в п. 8 Постанови №7 від 24 жовтня 2003 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності, або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченої необхідно постановити обвинувальний вирок та звільнити її від відбування покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої на стадії досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381-382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та звільнити її від покарання в зв`язку з тим, що жодне покарання передбачене ч.2 ст.389 КК України не може бути до неї застосовано, оскільки вона має малолітню дитину, яка не досягла семирічного віку.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1