Справа № 466/2591/22
Провадження № 1-кс/466/593/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 про накладення арешту,

в с т а н о в и в :

02 травня 2022 року слідчий СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 29.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 29.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.04.2022 року до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт від інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 2 УПП у Львівській області ОСОБА_5 , згідно з якого вбачається, що під час перевірки документів у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній пред`явив посвідчення водія, видане на ім`я останнього серії НОМЕР_1 від 05.01.2008 р. щодо якого вбачається факт підробки. 29.04.2022 року ОСОБА_6 добровільно заявою надав посвідчення водія, видане на ім`я останнього серії НОМЕР_1 від 05.01.2008 року для проведення слідчих дій. 29.04.2022 року в період часу з 16:30 по 16:40 дізнавачем оглянуто вищевказане посвідчення водія та визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

На даний час є достатні підстави вважати, що майно яке, вилучене в ході проведення огляду місця події є доказом злочину, а тому підлягає арешту. Окрім цього не застосування такого заходу забезпечення може призвести до втрати, знищення чи пошкодження майна, зміни його властивостей, що в свою чергу призведе до неможливості провести повне, об`єктивне та всебічне досудове розслідування, оскільки в ході досудового розслідування може виникнути підстава для проведення різного виду судових експертиз, просить клопотання задовольнити.

В судове засідання, призначене на 03.05.2022 року ніхто не з`явився, однак дізнавач ОСОБА_3 подала заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Матеріалами доданими до клопотання встановлено, що СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 29.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як видно з копії заяви від 29.04.2022 року ОСОБА_6 добровільно заявою надав посвідчення водія та згідно протоколу огляду предмету від 29.04.2022 року, в період часу з 16:30 год до 16:40 год проведено огляд предмету

Постановою дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 29.04.2022 посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 05.01.2008 р. визнано та приєднано як речовий доказ до матеріалів кримінального провадження № 0000346 від 29.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна являється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, який скасовується у встановленому порядку. Арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації майна; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Завданням арешту майна являється запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Настання негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно для інших осіб не передбачається.

Ознайомившись із матеріалами клопотання та додатками до нього, приходжу до висновку, що дане клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170, 172, 173 КПК України,-

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ - посвідчення водія, видане на ОСОБА_6 , серії НОМЕР_1 від 05.01.2008 року.

Виконання ухвали доручити дізнавачу СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1