Справа № 724/2326/21
Провадження № 1-кс/724/277/22
У Х В А Л А

25 жовтня 2022 року слідчий суддя Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Хотинського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт накладений на автомобіль марки «Mercedes-Benz» VITO 110D д.н.з. НОМЕР_1 , який 24.11.2021 в с. Шилівці Дністровського району Чернівецької області було вилучено у нього працівниками поліції та зобов`язати посадових осіб ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути йому вказаний автомобіль з метою передачі його на потреби ЗСУ.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 26.11.2021 року ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 було накладено арешт на вказаний автомобіль марки «Mercedes - Benz», моделі VITO 110 D д.н.з НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні згідно доручення від 23.11.2020 року.

Вказує, що постановою начальника СД ВП №2 ( м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 29.12.2021 року кримінальне провадження № 0000217 від 24.11.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але від нього на адресу суду надійшла заява в якій він клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності та передати транспортний засіб на потреби ЗСУ.

Представник СД ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_5 надав суду заяву в якій вказує, що відносно нього та автомобіля «Mercedes - Benz», моделі VITO 110 D, д.н.з НОМЕР_1 ніяких протиправних дій не було вчинено, факт угону чи крадіжки заперечує, просить передати вказаний автомобіль на потреби ЗСУ.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 від 26 листопада 2021 року у справі №724/2326/21, провадження №1-кс/724/298/21 було задоволено клопотання дізнавача СД ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000217, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України та накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» VITO110D д.н.з. НОМЕР_1 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю м. Ківерці, Волинської області та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження.

20 січня 2022 року ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 скасовано арешт, накладений ухвалою від 26 листопада 2021 року на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Постановою начальника СД ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 29.12.2021 року кримінальне провадження № 0000217, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України закрито.

Згідно довіреності 23 листопада 2020 року серії НМК 917007, ОСОБА_3 уповноважено безоплатно бути представником власника в державних та інших підприємствах і установах та організаціях незалежно від форм власності, в тому числі в відповідних органах Національної Поліції України, сервісних центрах МВС України та інших уповноважених органах (в тому числі при знятті з обліку ТЗ, в органах нотаріату, при вирішенні питань пов`язаних з відчуженням - (продажем або обміном) належного власнику на праві власності у відповідності до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту автомобіля) серії НОМЕР_2 , виданого 09 серпня 2016 року ТСЦ 4646, транспортним засобом марки МERCEDES-BENZ, моделі VITO 110D, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час, необхідність в подальшому арешті вищезазначеного автомобіля відпала, а саме - вищевказаний автомобіль фактично втратив будь-яке доказове значення, власник автомобіля не має у кримінальному провадженні процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого, кримінальне провадження закрито. На даний час нагальною є потреба у передачі даного автомобіля для використання Збройними Силами України.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24.10.1986, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Приписами ч.1 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Забезпечення прав людини є напрямком державної політики, що реалізується через національні механізми захисту прав людини. Після використання всіх національних засобів правового захисту, відповідно дост.55 Конституції України, кожному гарантується право звертатись за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Втручання має бути законним, тобто здійснене на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (foreseeable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та в окремих осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Враховуючи те, що кримінальне провадження № 0000217, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України закрито, власник автомобіля ОСОБА_5 не заперечує, щоб автомобіль марки «Mercedes-Benz» VITO 110D д.н.з. НОМЕР_1 було передано на потреби ЗСУ, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

З урахуванням воєнного стану з метою передачі автомобіля на потреби Збройних Сил України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 від 26 листопада 2021 року у справі №724/2326/21, провадження №1-кс/724/298/21 на автомобіль марки «Mercedes-Benz» VITO110D д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю м. Ківерці, Волинської області - скасувати.

Безоплатно повернути ОСОБА_3 з метою передачі автомобіля на потреби Збройних Сил України - транспортний засіб «Mercedes-Benz» VITO110D д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7