Справа № 333/5610/20
Пр. №1-в/333/181/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в режимі відеоконференцзв`язку з Солонянською ВК №21 Дніпропетровської області, заяву засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строків відбування покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 року , -

В С Т А Н О В И В
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся засуджений ОСОБА_4 із заявою, в якій просить зарахувати в строк відбуття покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 року термін відбуття покарання за вироком застосувавши вимоги ч.5 ст.72 КПК України та яким розрахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки до вироку Смілянського районного суду Черкаської області від 20.07.2017 року він був ув`язнений та знаходився в СІЗО два роки. Після відбуття покарання за вироком Смілянського районного суду Черкаської області від 20.07.2017 рокусудимість з нього не була знята та погашена та він був знов засуджений.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав заяву, на підставах, викладених в письмовому вигляді, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, зарахування ОСОБА_4 у строк покарання строку попереднього ув`язнення в період з 03 березня по 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України є необґрунтованими.Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя враховано попередні судимості ОСОБА_4 ..

Судом встановлені наступні обставини.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.06.2020 року та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишено до набрання вироком законної сили. В строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_4 враховано з часу його затримання з 09.00 години 16 вересня 2020 року .
Згідно встановлених судом анкетних даних засудженого ОСОБА_4 , останній був раніше засуджений:
- 10.07.2007 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України, 19.06.2007 року закрито на підставі п. «Б» ст.1 ЗУ «Про амністію»;
- 06.05.2010 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 04.06.2013 знятий з обліку Мелітопольського КВІ, за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у зв`язку із закінченням іспитового строку;
- 23.07.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 14.08.2014 знятий з обліку Мелітопольського КВІ, за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у зв`язку із закінченням іспитового строку;
- 14.04.2016 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 18.09.2017 знятий з обліку УИИ Мелітопольського району Запорізької області у зв`язку з новим покаранням від 20.07.2017 Смілянського суду Черкаської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 20.07.2017 Смілянським судом Черкаської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання 1 місяць за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.04.2016 та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк час з 30.03.2017 по 20.06.2017, 06.11.2018 звільнений з Бердянської ВК № 77 за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.10.2018 за ст. 81 КК України на умовно-дострокове відбуття покарання строком на 3 місяці 13 днів.
- 22 червня 2020 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, зазначено, порядок зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання передбачений саме законом України про кримінальну відповідальність, а не будь-яким іншим (в т.ч. кримінальним процесуальним законодавством). Так, ст. 72 КК України, норма якої застосовується і є предметом розгляду в цьому касаційному провадженні, розміщена в розділі ХІ Загальної частини КК України під назвою «Призначення покарання». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом;
- встановлене у ч. 5 ст. 72 КК України як в окремій структурній частині (нормі) закону про кримінальну відповідальність правило безпосередньо пов`язане з тим обсягом правообмежень, які особа зазнає у зв`язку із вчиненим злочином;
- відповідно до ст. 1 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Проте у ст. 72 КК України йдеться не про застосування попереднього ув`язнення як кримінального процесуального заходу, а про зарахування його строку у строк покарання. Таким чином, у зазначеній нормі КК України йдеться про визначення кінцевої тривалості покарання, яке особа повинна відбувати;
- зміни, що стосуються правил обчислення та зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, впливають на кримінально-правове становище засудженої особи та на обсяг тих правообмежень, які становлять зміст призначеного судом покарання і застосовуються до засудженого, якому воно призначено. Внаслідок зміни цих правил у особи виникає право на зарахування більшої (чи, навпаки, меншої) кількості днів попереднього ув`язнення у строк покарання, яке їй потрібно реально відбувати. Зі свого боку це впливає на призначене покарання шляхом визначення його тривалості (на збільшення або зменшення такого строку відбування покарання) чи звільнення від його відбування, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, строки судимості та інші передбачені КК України кримінально-правові наслідки для особи.
Викладене підтверджує, що положення про правила складання покарань та зарахування попереднього ув`язнення, закріплені у ст. 72 КК України, є нормами матеріального кримінального права.
У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 червня 2018 року (справа № 180/746/16-к) приділено значну увагу дослідженню правової природи попереднього ув`язнення як запобіжного заходу. Зокрема, суд звернув увагу на мету та підстави, часові проміжки застосування запобіжних заходів, на те, що вони не переслідують мету покарання.
Однак, зараховуючи на підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення у строк відбування покарання, суд бере до уваги сам факт перебування особи під вартою, а не окремі процесуальні аспекти його застосування, як-от: підстави, порядок, мета та ін.
Підстави, порядок та мета, а також законність попереднього ув`язнення є предметом дослідження на більш ранніх етапах кримінального провадження до моменту призначення покарання та зарахування в його строк строку попереднього ув`язнення.
Вищенаведені та інші процесуальні аспекти випливають з правової природи самого попереднього ув`язнення, а не з порядку зарахування його строку у строк покарання на етапі призначення покарання.
Вони жодним чином не впливають на визначений у КК України алгоритм зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання (день за день або ж день за два дні).
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду констатує, що:
- «попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - не тотожні поняття. Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України;
-зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його);
- Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;
- вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Згідно Правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання)
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Щодо заяви ОСОБА_4 , суд зазначає, що за вироком Мелітопольськом міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. При ухваленні зазначеного вироку судом не застосовувались вимоги ч.5 ст.72 КПК України, оскільки ОСОБА_4 на час ухвалення зазначеного вироку закінчився строк умовно-дострокового відбуття покарання строком на 3 місяці 13 днів за вироком Смілянського суду Черкаської області від 20.07.2017 року.
Підстав для перерахування строку відбуття покарання із застосуванням вимог ч.5 ст.75 КПК України за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 року відносно засудженого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Керуючись ст.72 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строків відбування покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1