Дата документу 04.05.2022 Справа № 336/9462/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/744/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/9462/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.389 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 листопада 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він, будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від його відбування за наступних обставин.

Вироками від 29.03.2021 року Шевченківським районним судом за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, від 08.04.2021 року Шевченківським районним судом за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

12.05.2021 року ОСОБА_8 поставлено на облік в Шевченківському відділі з питань пробації, де 26.05.2021 року ОСОБА_8 ознайомився з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт, був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання та отримав направлення для відбування покарання на СКП «Запорізька ритуальна служба».

27.05.2021 року з СКП «Запорізька ритуальна служба» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_8 для відбування покарання не звертався.

28.05.2021 року ОСОБА_8 з`явився до СКП «Запорізька ритуальна служба», наказом його було направлено для відбування покарання до «Матвіївського кладовища».

31.05.2021 року з СКП «Запорізька ритуальна служба» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_8 для відбування покарання не з`явився 29.05 та 30.05 2021 року. З`явившись 31.05.2021 року о 08:00 годині самостійно покинув роботу о 10:30.

06.09.2021 року з СКП «Запорізька ритуальна служба» надійшло повідомлення про те, що станом на 10.09.2021 року ОСОБА_8 відпрацював 3 години 45 хв. з призначених йому 80 годин громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_8 умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК, як ухилення від покарання не пов`язаного із позбавленням волі. Йому призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК у виді 5 місяців арешту. На підставі ст.ст.71, 72 КК приєднати невідбуте покарання у виді 8 днів за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 року та остаточно призначити покарання у виді 5 місяців 8 днів арешту. Свої вимоги мотивував тим, що судом при призначенні обвинуваченому покарання не враховано невідбуте покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 року та не застосовано положення ст.71 КК.

Обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Із клопотаннями про відкладення апеляційного розгляду обвинувачений не звертався. А тому колегія суддів, з огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, дійшла висновку про можливість здійснити апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; захисника, який погодився з доводами і вимогами апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

Щодо доводів прокурора, наведених у поданій апеляційній скарзі, про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Загальні засади призначення покарання - це основоположні вимоги про порядок і межі призначення покарання, якими зобов`язаний керуватись суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Кримінальне правопорушення у даному провадженні обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено після постановлення вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 року, але до повного відбуття покарання.

Відтак, з огляду на приписи кримінального закону суд першої інстанції мав застосувати положення ст.71 КК та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків.

За наведених обставин вирок суду в частині призначення покарання не відповідає вимогам кримінального закону, а тому в цій частині підлягає зміні.

При цьому колегія суддів не вбачає передбачених ст.420 КПК правових підстав для ухвалення щодо ОСОБА_8 нового вироку, як того вимагав прокурор, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про призначення обвинуваченому більш суворого покарання, а відтак і не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого. У зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 було висунуто обвинувачення в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 року.

Натомість суд, в порушення вимог ст.337 КПК, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, зазначив у мотивувальній частині вироку про те, що ОСОБА_8 було засуджено до покарання у виді громадських робіт як за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 року, так і за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2021 року.

А тому колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст.404 КПК, вважає за можливе вийти за межі апеляційної скарги прокурора та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на засудження ОСОБА_8 вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2021 року, чим не буде погіршено становище обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 в цій справі в частині призначення покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 5 місяців арешту.

На підставі ст.72, ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2021 року остаточно призначити покарання у виді 5 місяців 8 днів арешту.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на засудження ОСОБА_8 вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2021 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4