ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження №0000839 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, українця, раніше судимого 11.06.2015 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 23.12.2021, близько 20 години, (точний час в ході дізнання не встановлений), перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав з шкатулки, яка знаходилась в одній із кімнат вказаної квартири золотий ланцюг вагою 1,47 грам, 585 проби, вартістю 1220,10 грн, із золотою підвіскою вагою 0,48 грам, 585 проби, вартістю 398,40 грн, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1618,50 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та обставини викладені у обвинувальному акті визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, просить суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченої, дослідити дані у справі, що характеризують її особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, помякшуючу та обтяжуючу покарання обставини.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, судимість за який не знята та не погашена, після реального відбуття покарання у виді позбавлення волі знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, що підтверджує відсутність позитивних змін в його особистості після відбуття покарання й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, стійку направленість на вчинення кримінальних правопорушень, підвищену суспільну небезпеку, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді арешту.

На думку суду, таке покарання буде необхідним, достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів та відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання і вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Передбачених законом підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1