Справа №463/794/22
Провадження №1-кс/463/630/22
У Х В А Л А

07 квітня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 20.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0000787 від 02.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_4 від 20.01.2022 про закриття кримінального провадження № 0000787 від 02.08.2019.

Скаргу обґрунтовує тим, що ДБР проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000787 від 02.08.2019. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 20.01.2022 вказане кримінальне провадження було закрито. Вважає, що в ході досудового розслідування слідчии не взято до уваги ч.2 ст.9 КПК України, згідно якої слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини які викривають та і ті що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм правову оцінку. Окрім цього вважає, що при винесенні постанови про закриття слідчий не провів необхідних слідчих дій, відповідно постанова необгрунтована, тому просить скаргу задовольнити, а постанову скасувати. Окрім цього просив вирішити питання про призначення експертизи.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , скаргу підтримав з наведених мотивів, просив таку задовольнити.

Слідчий за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. Скерував на адресу суду матеріали кримінального провадженння № 0000787 від 02.08.2019 для огляду та дослідження. Окрім цього слідчим скеровано заперечення на скаргу, які долученні до матеріалів справи.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000787 від 02.08.2019, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000787 від 02.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 20.01.2022 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000787 від 02.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України.

02.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000787 внесено відповідні відомості та розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 щодо умисного невиконання службовою особою, яка займає відповідальне становище, ухвали слідчого судді. Згідно із поданою заявою ОСОБА_3 , працівник Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 умисно не виконав ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 28.12.2018 щодо внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000304 від 27.01.2016 про закриття кримінального провадження слідчим суддею на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
У вказаному кримінальному провадженні допитаний як свідок ОСОБА_3 повідомив, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 28.12.2018 (справа №461/9306/18 провадження №1-кс/461/10709/18) скасовано постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 21.08.2018 про закриття кримінального провадження №0000304 від 27 січня 2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, та на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України закрито вказане кримінальне провадження за п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення. Вищевказану ухвалу скеровано у Львівську місцеву прокуратури №1. В силу приписів ч. З ст.283 КГЖ України відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до ЄРДР. Водночас підстави для закриття кримінального провадження передбачені ч. 1 ст. 284 КПК України, перелік яких є вичерпним. Таким чином прокурор ОСОБА_5 , будучи процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000304 від 27 січня 2016 року був зобов`язаний виконати вище зазначене рішення суду шляхом внесення до ЄРДР відомостей про закриття цього провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Разом з тим, до цього часу судове рішення не виконано.
Окрім цього під час здійснення досудового розслідування допитаний як свідок прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 з приводу доводів ОСОБА_3 про невиконання рішення суду від 28.12.2018 заначив, що вказане судове рішення не містить жодного пункту, яким би його було зобов`язано вчинити будь-які дії. Даним рішення слідчий суддя ОСОБА_6 лише задовольнив скаргу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скасував постанову слідчого від 21.08.2018 про закриття кримінального провадження №0000304 від 27.01.2016 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а також своїм рішенням закрив кримінальне провадження №0000304 від 27.01.2016 на підставі п. 1 ч. 1 ст.284 КПК України, що чинним КПК України взагалі не передбачено. Відомості про прийняття вказаного рішення мною внесено до ЄРДР та в русі провадження зазначено, що провадження закрито на підставі ухвали слідчого судді, відповідно до ч.9 ст.284 КПК України. Оскільки КПК України не передбачено права слідчого судді приймати рішення про закриття кримінального провадження на підставі пунктів ч. 1 ст.284 КПК України у ЄРДР така опція відсутня і якщо він або слідчий внесли в ЄРДР відомості про закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, то у русі провадження було зазначено, що рішення прийнято слідчим або прокурором, чого сам ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не хотіли і про що заявляли у суді. Крім цього, у самому рішенні слідчого судді ОСОБА_6 зазначено, що воно прийнято керуючись ч. 9 ст. 284 КПК України, а тому усі звинувачення ОСОБА_3 є безпідставними. Згідно отриманої відповіді з Управління організаційного забезпечення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно - аналітичної роботи Генеральної прокуратури України (№27/1-836 вих. 19 від 24.09.2019) вбачається, що чинним кримінальним - процесуальним законодавством слідчий суддя наділений повноваженнями щодо закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України у зв`язку із тим, у специфікації інформаційної системи інших підстав закриття кримінального провадження слідчим суддею не передбачено. З огляду на викладене у користувачів реєстру в тому числі керівників та прокурорів Львівської місцевої прокуратури №1, зокрема ОСОБА_5 відсутні технічні можливості щодо внесення відомостей про закриття кримінального провадження, в тому числі №0000304 слідчим суддею на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
За результатами досудового розслідування 06.03.2020 у кримінальному провадженні № 0000787 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Після закриття вказаного кримінального провадження № 0000787 від 02.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України, слідчими суддями неодноразово скасовувались постанови про закриття провадження та відповідно слідчим усувались недоліки за результатами розгляду таких.

Окрім цього для усунення усіх сумнівів на користь особи при прийняті процесуального рішення враховано положення п.4 ст.17 КПК України та ст.62 Коонституції України. Відповідно під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінального провадження слідчим належним чином викликано до органу досудового розслідування на 26.11.2021 10 год. 00 хв. свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для проведення їх одночасного допиту. ОСОБА_5 за викликом слідчого з`явився у зазначений у повістці про виклик час, однак на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від проведення одночасного допиту з ОСОБА_3 , який до ТУ ДБР у м. Львові у вказаний час не з`явився.
Враховуючи наведене слідчим проаналізувано зібрані у кримінальному провадженні докази та прийшов до висновку, що у вказаній події відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, а саме: умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення або ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.
З суб`єктивної сторони злочин характеризується прямим умислом.
Разом з цим, згідно з пунктом 1 глави 4 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 за № 680/28810, реєстратори у межах повноважень, визначених КПК України, вносять до реєстру відомості про наслідки досудового розслідування кримінальних проваджень.
Відповідно до вимог ст. 284 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 цієї статі, про що і зазначено у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000304.
Таким чином, у такій ситуації, реєстратори діяли в межах повноважень, визначених КПК України, вносячи відповідні відомості про закриття кримінального провадження № 0000304 до ЄРДР.
Аналізуючи матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані відомості у їх комплексі, прийнявши до уваги вичерпні можливості досудового слідства та відсутність станом на 20.01.2022 сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, можна прийти до висновку, що в діях працівника Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 відсутній умисел на невиконання згаданої в описовій частині ухвали суду і відповідно склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів. Дослідивши постанову на її відповідність в цій частині то така виконана в повному обсязі з дотриманням вимог встановлених чинним законодавством.

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000787 від 02.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України, судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 20.01.2022 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.04.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1