Справа № 333/1297/22
Провадження № 1-кс/333/299/22
УХВАЛА
Іменем України

23 березня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000413 від 21 березня 2022 року та додані до нього матеріали відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, одруженого, освіта середня, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000413 від 21 березня 2022 року відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлену для слідства точну дату та час, але не пізніше 21.03.2022 року, маючи прямий умисел на незаконний збут у великих розмірах, особливо небезпечної психотропної речовини на території Запорізької області та м. Запоріжжі, у невстановленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP у розфасованому вигляді у виді згортку з липкої стрічки з вмістом 6 зіп-пакетів з вмістом психотропної речовини- PVP, з метою її подальшого збуту.
21.03.2022 року, приблизно о 12:53 год., рухаючись до м. Василівка Запорізької обл. на автомобілі марки «MAZDA», модель 626, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де ОСОБА_5 перебував в якості пасажиру, був зупинений в районі села Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, після чого автомобіль доставлений до стаціонарного посту поліції за адресою: вул. Космічна, 140, м. Запоріжжя, де в ході огляду місця події в багажному відділенні зазначеного автомобіля виявлено та вилучено: згорток обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору з невідомою речовиною, з 6 полімерними пакетами із застібкою Zip lock, які згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-22/3237-НЗПРАП від 22.03.2022 року, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої складає 174,2036 гр. (в перерахунку на основу), а також згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-22/3234-НЗПРАП від 22.03.2022 року, прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої складає 14,8051 гр. (в перерахунку на основу) та пластиковий тубус з кристалічною речовиною жовтого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої складає 0,5637 гр. (в перерахунку на основу), а загальна маса особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP складає 189,5724 гр. (в перерахунку на основу).
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.
0 12 годині 53 хвилини 21.03.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
21.03.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), підтверджується у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме, даними, встановленими, з протоколу затримання підозрюваної особи у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 21.03.2022року; речовими доказами, вилученими під час особистого обшуку в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме мобільним телефоном з листуванням з приводу незаконного збуту психотропних речовин; даними встановленими з протоколу огляду місця події від 21.03.2022 року, даними, встановленими з протоколу огляду предмету від 21.03.2022 року, а саме мобільного телефону, який містить листування з приводу незаконного збуту психотропних речовин; даними, встановленими з протоколів допиту свідків ОСОБА_10 від 21.03.2022 року, ОСОБА_11 від 21.03.2022 року, ОСОБА_12 від 21.03.2022 року, ОСОБА_13 від 21.03.2022 року, ОСОБА_14 від 21.03.2022 року, ОСОБА_9 від 21.03.2022 року; даними, вставленими з протоколу допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від 21.03.2022 року; даними, встановленими з висновку судово-хімічної експертизи № CE-19/108-22/3234-НЗПРАП від 22.03.2022 року та висновку судово-хімічної експертизи № CE-19/108-22/3237-НЗПРАП від 22.03.2022 року.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочини), яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Беручи до уваги вищезазначене, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання, у зв`язку з введеним «Воєнним станом» на території держави та фактичною війною Російської Федерації проти України, а також враховуючи те, що останній зареєстрований та фактично мешкає за межами м. Запоріжжя, існує ризик того, що підозрюваний не прибуде у визначений час до органу поліції або прокуратури, при цьому може перейти на бік ворога та уникнути відповідальності, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- незаконно впливати на свідків, які встановлені та будуть в подальшому встановлені у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки під час проведення слідчих дій встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є чоловіком та товаришем вже допитаних свідків, вхожий до родин останніх та йому відомі їх анкетні данні, а також місце мешкання, тому підозрюваному ОСОБА_5 ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 3 ст. 177 КПК України ;
- з урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_5 , а саме специфіку вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, нестійкі соціальні зв`язки та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 3 ст. 307 КК України, який згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, також враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 , особистість останнього, відсутність офіційно місця роботи, при цьому на теперішній час єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 є протиправна діяльність, пов`язана з вживанням та збутом наркотичних засобів.
Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер та специфіку вчиненого злочину, відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, відсутність стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому представлені не були.
Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для ОСОБА_5 з огляду на обставини вчиненого та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі. Додатково пояснив, що вину визнає частково. Так, у нього при собі були наркотичні засоби, проте для особистого вживання, а не для продажу. Також зазначив, що на теперішній час він не працює, а наркотичні засоби придбав на кредитні кошти. Крім того, пояснив, що має на утриманні дружину та двох дітей. Однак ОСОБА_5 не зміг пояснити яким чином він їх утримує, оскільки останній не працює (ані офіційно ані не офіційно), і, як зазначив підозрюваний у судовому засіданні, на кредитні кошти купує наркотичні засоби. Щодо переписки в телефоні, оголошеної слідчим суддею у судовому засіданні, пояснив, що мова йде про продаж насіння огірків, а не наркотичного засобу.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_15 проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки обрати йому домашній арешт, з урахування обставин, е представляється можливим.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею було встановлено, що 21.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (кримінальне провадження № 0000413).
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_16 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника щодо вручення останнім копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріалів до нього. У судовому засіданні підозрюваний та його захисник зазначили, що отримали клопотання 23.03.3022 року близька 11 години, проти часу на ознайомлення було достатньо, проти розгляду клопотання не заперечували.
21.03.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
22.03.2022 року слідчим було винесено постанову про внесення змін до юридичної кваліфікації кримінального провадження № 0000413 від 21.03.2022 року за ч. 2 ст. 307 КК України змінивши юридичну кваліфікацію на ч. 3 ст. 307 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, наступними доказами: витягом з ЄРДР, даними, встановленими з протоколу затримання підозрюваної особи у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 21.03.2022року; речовими доказами, вилученими під час особистого обшуку в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме мобільним телефоном з листуванням з приводу незаконного збуту психотропних речовин; даними встановленими з протоколу огляду місця події від 21.03.2022 року, даними, встановленими з протоколу огляду предмету від 21.03.2022 року, а саме мобільного телефону, який містить листування з приводу незаконного збуту психотропних речовин; даними, встановленими з протоколів допиту свідків ОСОБА_10 від 21.03.2022 року, ОСОБА_11 від 21.03.2022 року, ОСОБА_12 від 21.03.2022 року, ОСОБА_13 від 21.03.2022 року, ОСОБА_14 від 21.03.2022 року, ОСОБА_9 від 21.03.2022 року; даними, вставленими з протоколу допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від 21.03.2022 року; даними, встановленими з висновку судово-хімічної експертизи № CE-19/108-22/3234-НЗПРАП від 22.03.2022 року та висновку судово-хімічної експертизи № CE-19/108-22/3237-НЗПРАП від 22.03.2022 року
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) при розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Крім того, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.
Згідно пред`явленої ОСОБА_5 підозри, останній підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.
Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.
Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, свідки підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, то залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.
Те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що, як вважає слідчий суддя, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України. Крім того, слідчим суддею враховано той факт, що у країні введено воєнний стан, однак ОСОБА_5 , будучі військовозобов`язаним, понад місяць і до теперішнього часу не виявив бажання вступити до лав ЗСУ або ТРО.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо клопотання адвоката ОСОБА_6 про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, то слідчий суддя вважає, що вказане клопотання сторони захисту необхідно залишити без задоволення, оскільки слідчому судді не надано жадного доказу на його підтвердження. Щодо твердження сторони захисту стосовно того, що на утриманні у ОСОБА_5 перебувають дружина та двоє малолітніх дітей, то слідчий суддя ставиться до цього критично. Так було встановлено та підтверджено самими підозрюваний у судовому засіданні, що ОСОБА_5 не працює, а кредитні кошти витрачає не на утримання родини, а на придбання наркотичних засобів.
Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000413 від 21 березня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 19 травня 2022 року (включно).
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 12 год. 53 хв. 21 березня 2022 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 березня 2022 року.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1