У Х В А Л А

22 листопада 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області
у особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 .,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Судом розглянуто питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку зі спливом 22 листопада 2019 року двомісячного строку з дня продовження судом запобіжного заходу тримання під вартою до двох місяців, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою, пояснив, що у нього є житло в м. Рівне і він не має наміру ухилятись від явки до суду. Просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_7 підтримує думку обвинуваченого та просить змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.
Відповідно до ч.З ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши щодо заявлених клопотань думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.177, ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з наведених в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, положень статті 12, санкції частини другої статті 187 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, при цьому встановлено, що обвинувачений судимості не має в силу норми пункту 8 статті 89 КК України (погашена судимість за корисливі злочини проти власності), що вказує на негативну репутацію обвинуваченого в контексті ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявний і ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК - можливість незаконного впливу на ще недопитаних у цьому ж кримінальному провадженні свідків обвинувачення, а також встановлено, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, однак не має там міцних соціальних зв`язків, зокрема, таких як наявність у нього постійного місця роботи, а відтак, постійного джерела доходів, тому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.
Отже підстави, за яких судом було застосовано (продовжено) до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались, не змінилися, а ризики не зменшились та є триваючими.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів , тобто з 22 листопада 2019 року до 21 січня 2020 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику СІЗО № 24 м. Рівне.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду : ОСОБА_1