1Справа № 335/5176/20 1-кп/335/166/2022
ВИРОК
21 квітня 2022 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утримані дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 за ч.3 ст.309 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнено від відбуття покарання з випробуванням тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час, але не пізніше 21.04.2020, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу Канабіс, обіг якого заборонено та особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, у невстановленому місці, у невстановленої особи, шляхом зібрання «закладок» на території лісосмуги по вул. Набережна Магістраль у м. Запоріжжя, незаконно придбав наркотичний засіб та психотропну речовину у розфасованому вигляді у кількості: 14 (чотирнадцять) згортків, виготовлених з фрагментів полімерних стрічок чорного кольору; 1 (одного) згортку, виготовленого з фрагментів полімерних стрічок рожевого кольору, в кожному з яких знаходився полімерний пакет із застібкою Zip-Lock з подрібненою рослинною речовиною сіро-зеленого кольору та 1 (одного) згортку, виготовленого з фрагментів полімерних стрічок сірого кольору, в якому знаходився полімерний пакет із застібкою Zip-Lock з кристалічною речовиною білого кольору, з метою подальшого вживання, без мети збуту.
З метою реалізації злочинного наміру, направленого на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу Канабіс, обіг якого заборонено та особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, ОСОБА_4 незаконно зберігаючи при собі вказані 15 згортків з вмістом подрібненої рослинної речовини сіро-зеленого кольору - Канабіс, обіг якої заборонено, 1 згортку з кристалічною речовиною білого кольору - PVP, обіг якої заборонено, переніс їх до вул. Набережна Магістраль у м. Запоріжжя, навпроти будинку № 74а по вул. Перемоги у м. Запоріжжя, де був затриманий працівниками поліції.
Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, Канабіс, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP та його солі, віднесені до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.
У ході судового розгляду було допитано обвинуваченого, свідків, досліджено зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, надані сторонами докази.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину визнав частково, не визнає кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України. Суду пояснив, що на той час він вживав наркотичний засіб «маріхуана». Весною 2020 року замовив, через мережу Інтернет, 30 гр. «маріхуани», для особистого вживання, оплативши шляхом перерахування коштів з банківської картки. На його мобільний телефон надійшли фото місць із закладками наркотичного засобу. 21.04.2020 прибув на Набережну магістраль, де у лісосмузі позбирав ці закладки. Після чого, був затриманий працівниками поліції. Зазначив, що наркотичний засіб замовляв для особистого вживання та жодних закладок не розкладав.
Допитаний у судовому засіданні 16.07.2021 свідок ОСОБА_6 , який є інспектором патрульної поліції в Запорізькій області, суду пояснив, що 21.04.2020 знаходився на патрулюванні з іншими інспекторами: Дрожак та Демиденко, у ході якого було виявлено гр. ОСОБА_4 , який поводив себе підозріло, у зв`язку із чим було проведено поверхневий огляд та ОСОБА_4 видав зіп-пакет, який був обмотаний стрічкою, а у ньому знаходились ще зіп-пакети, обмотані стрічками. Після чого, було викликано слідчо-оперативну групу, які прибули десь через 30-60 хвилин. Також пояснив, що при затриманні ОСОБА_4 пояснював, що розкладає «закладки».
Допитаний у судовому засіданні 24.09.2021 свідок ОСОБА_7 , який є інспектором патрульної поліції в Запорізькій області, надав суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_6 .
Допитаний у судовому засіданні 30.07.2021 свідок ОСОБА_8 , суду пояснив, що десь весною 2020 року, перебуваючи на Набережній магістралі (район бульвару Центральний), був запрошений працівниками поліції прийняти участь у якості понятого. Пам`ятає, що був ОСОБА_4 , адвокат, кілька поліцейських. Вилучалися маленькі пакетики, обмотані стрічками. Подробиць усіх обставин та дій не пам`ятає. У судовому засіданні свідку надано для огляду протокол затримання особи з фототаблицями, після огляду якого зазначив, що у протоколі його підпис та на фото те, що вилучалося (пакетики).
Окрім показів обвинуваченого, свідків, у судовому засіданні досліджено письмові докази, а саме.
Відповідно до протоколу затримання особи від 21.04.2020 з доданими фототаблицями та флеш-накопичувачем, ОСОБА_4 було затримано 21.04.2020 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, навпроти будинку №74-А, під час якого виявлено та вилучено: 13 згортків чорного кольору; 1 згорток чорного кольору; 1 згорток рожевого кольору та 1 згорток сірого кольору, у вказаних згортках знаходиться невідома речовина; мобільний телефон «Хонор» в корпусі синього кольору; банківські картки «Приватбанк» та «Монобанк»; 25 грн. та гаманець. (а.к.п.73-80, 83).
При відтворенні у судовому засіданні відеофайлів, які містяться на micro CD (а.к.п.83), який постановою слідчого від 21.04.2020 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а.к.п.81-82), встановлено виявлення та вилучення у ОСОБА_4 вищевказаних речей та предметів при його затримання та особистому обшуку, на які (16 згортків з клійкої стрічки з невідомою речовиною та мобільний телефон «Хонор» в корпусі синього кольору) за клопотанням слідчого, ухвалою слідчого судді від 24.04.2020 накладено арешт (а.к.п.84-88).
Постановою слідчого від 24.04.2020 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні: банківські картки «Монобанк» № НОМЕР_1 та «Приват банк» № НОМЕР_2 ; гаманець чорного кольору; грошові кошти у сумі 25 грн., які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (а.к.п.89-93).
Відповідно до протоколу огляду від 11.06.2020 з доданими фототаблицями та диском, оглянуто мобільний телефон «Хонор» в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , SN: НОМЕР_5 , з сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_6 , який 21.04.2020 вилучено у ході затримання в порядку ст.208 КПК України та у ході огляду якого у папці «галерея», у розділі «Все фото» встановлено 313 фотознімків датованих починаючи з 20.03.2020 по 21.04.2020, з них 224 фотографій мають зображення ділянки місцевості, де виділено місце схову наркотичного засобу та підписана географічними координатами, та з них 32 фотознімки датовані 21.04.2020. (а.к.п.94-98).
Файли, які знаходяться на диску, долученому до протоколу огляду (а.к.п.98) було відтворено (оглянуто) у судовому засіданні та встановлено наявність вищевказаних фотознимків.
Постановою слідчого від 15.06.2020 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні DVD-R диск з фотознімками (а.к.п.99-100).
Постановою слідчого від 15.06.2020 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні мобільний телефон «Хонор» в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , SN: НОМЕР_5 , з сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_6 , який переданий на зберігання до камери схову Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області. (а.к.п.101-102).
У судовому засіданні було оглянуто речовий доказ мобільний телефон «Хонор», а саме: оглянуто папку «Все фото», в якій встановлено вищевказані фотозображення.
Відповідно до висновку експерта №7-1238 від 22.04.2020, проведеного на підставі постанови слідчого від 22.04.2020 про призначення судово-хімічної експертизи, встановлено, що надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст полімерного зіп-пакета, що знаходиться у згортку ізолюючої стрічки чорного кольору), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено Канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,863 г. (а.к.п.103-110).
У судовому засіданні було оглянуто вказані речові докази, а саме: вміст двох пакетів, у ході огляду яких було встановлено наявність 15 зіп-пакетів з подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, та 15 фрагментів липкою стрічки, з яких: 14 чорного кольору; 1 рожевого кольору.
Отже, було встановлено відсутність такого речового доказу, як 1 згорток із кристалічною речовиною, що є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, відповідно до висновку експерта, та фрагменту липкої стрічки сірого кольору.
Однак, вказана обставина відсутність вказаного зіп-пакету, у ході огляду речового доказу, не впливає на встановлення факту придбання та зберігання обвинуваченим ОСОБА_4 психотропної речовини - PVP за встановлених у вказаному вироку обставин.
Твердження обвинуваченого щодо того, що ним не придбавалася вказана психотропна речовина та при його затриманні при ньому її не було, суд не приймає до уваги, оскільки спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом затримання особи з фототаблицями, на яких зображено вилучені у ОСОБА_4 речі, у тому числі згорток сірого кольору, у якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP, що встановлено висновком експерта №7-1244 від 18.05.2020, в якому також відображено (фото до та після розпакування) у додатку 1 (ілюстративна таблиця) до вказаного висновку.
У судовому засіданні відтворено (оглянуто) файли, які знаходяться на диску (а.к.п.135), в яких міститься інформація щодо отримання картки та рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк», отриманої на підставі ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей та документів від 29.05.2020, за клопотанням слідчого, та встановлено, що вказана картка видана гр. ОСОБА_9 , а також рух коштів по вказаному рахунку за період з 17.03.2020 по 20.04.2020. (а.к.п.127-135).
При цьому, суд критично відноситься до вказаної інформації, оскільки ніякої доказової інформації з приводу фактів збутів чи наміру для подальших збутів ОСОБА_4 наркотичних засобів у ній не зафіксовано та стороною обвинувачення не представлено.
Суд критично відноситься до інформації наявної у вказаних протоколах, оскільки ніякої доказової інформації з приводу фактів збутів чи наміру для подальших збутів ОСОБА_4 наркотичних засобів у ній не зафіксовано та стороною обвинувачення не представлено.
Аналіз висновків експертиз, досліджених у судовому засіданні, дає суду достатні підстави для встановлення того факту, що вилучені у ОСОБА_4 16 згортків з відповідною речовиною, з яких 15 - є особливо небезпечними наркотичними засобами та 1 - особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг яких заборонено.
Оцінюючи показання свідків, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню.
При цьому, оцінюючи показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснювали, що ОСОБА_4 при затриманні зазначив, що розкладає «закладки», суд доходить висновку, що вони не є безумовним свідченням про факт збуту наркотичних засобів.
Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями свідків, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.
Доводи сторони захисту щодо того, що під час затримання ОСОБА_4 та вилучення у нього наркотичного засобу, порушені норми кримінального процесуального законодавства, оскільки фактичний обшук затриманого та вилучення наркотичного засобу відбулося до внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР, у зв`язку із чим підлягає застосуванню доктрина «плодів отруєного дерева» та усі подальші докази є недопустимими, не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, з огляду на наступне.
Як вбачається із досліджених у судовому засіданні доказів, відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України внесені до ЄРДР о 17.43 (Витяг з ЄРДР). Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.04.2020, здійснено обшук ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та вилучено вказані наркотичні засоби, мобільний телефон, банківські картки, та який розпочато о 18.40 год. і закінчено о 19.19 год., що свідчить про факт вилучення наркотичних засобів та інших предметів після внесення відомостей до ЄРДР.
Отже суд вважає, що у судовому засіданні не знайшла свого підтвердження позиція сторони захисту щодо отримання доказів з істотними порушеннями норм кримінально-процесуального законодавства, так як з протоколу затримання особи, який складений уповноваженою на це особою, та з безпосередньо дослідженого судом відеозапису вказаної слідчої дії, вбачається, що обвинувачений добровільно, без будь-якого примусу видав пакет із наркотичним засобом, власний мобільний телефон та інші речі, зазначені у цьому протоколі. Будь-яких заперечень чи зауважень, в протоколі затримання не зазначав.
Таким чином, обставини, на які посилається сторона захисту не знайшли свого належного підтвердження у суді і спростовуються дослідженими доказами у кримінальному проваджені та не узгоджуються із іншими доказами по справі, які, на думку суду, є допустимими, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.
Відтак, враховуючи у сукупності все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого, не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду, та дії ОСОБА_4 , які кваліфіковано за ч.2 ст.307 України, необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.309 КК України, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при визначені його громадських прав має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.
З наданих стороною обвинувачення доказів, суд не вбачає належних та достатніх доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_4 злочинної діяльності зі збуту наркотичних засобів та психотропної речовини.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.
Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст.307 КК України), а також прекурсорів (ч. 2 ст. 311 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо) (п.4 постанови).
Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України не містить допустимої інформації щодо збуту наркотичних засобів та психотропної речовини обвинуваченим жодній особі у будь-який спосіб, у тому числі шляхом розкладання «закладок», тобто таких фактів органом досудового розслідування не доведено.
Окрім того, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту. Однак, у ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не надано будь яких доказів та не доведено, що обвинувачений мав умисел на збут наркотичних засобів та/або психотропної речовини іншим особам.
Разом з тим, вилучена кількість наркотичних засобів (канабіс та PVP), а також місце та обставини при яких вони були вилучені у обвинуваченого, в даному випадку, за відсутності інших доказів, не можуть бути визначальним доказом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ґрунтуються на припущеннях, зібраними без урахування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право особи на справедливий суд, що передбачає обов`язок правоохоронних органів діяти з додержанням прав і основоположних свобод людини, не зважаючи на важливість мети, яка при цьому переслідується.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора, які як сторона обвинувачення, здійснюють збирання доказів, у тому числі і шляхом проведення слідчих дій ( ч.2 ст. 93 КПК України).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 60 Рішення у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту», вимоги норм ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту наркотичних засобів.
Враховуючи наведене, виходячи із системного тлумачення Закону, оскільки кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 цього Кодексу, а тому лише факт виявлення наркотичних засобів та психотропної речовини у ОСОБА_4 , не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут, відтак суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь.
Суд бере до уваги, що відповідно до відомостей КРН «ОКЗ НПД» ЗОР (наркологічне відділення), ОСОБА_4 під спостереженням лікаря-нарколога не перебуває, однак такі висновки не можуть спростувати доводи обвинуваченого, що він на час вчинення кримінального правопорушення вживав наркотичні засоби та вилучені у нього засоби призначалися для його власного вживання.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.307 КК України та кваліфікувати за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків. Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в силу ст.89 КК України, однак вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022, засуджений за ч.3 ст.309 КК України (за скоєння злочину у 2021 році), вину у скоєнні кримінального проступку визнав, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд також враховує індивідуальні особливості особистості обвинуваченого, його вік, соціальний стан, спосіб життя, поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду, який не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання даному кримінальному провадженню або ухиленню від відповідальності, однак у 2021 році вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.309 КК України.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також характеру діяння, способу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність та достатність призначення ОСОБА_4 покарання, необхідного для його виправлення, у вигляді обмеження волі.
При цьому, враховуючи усі обставин справи та вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України.
Суд, приймаючи до уваги також і наявність пом`якшуючої покарання обставини, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, вважає, що забезпечити виправлення ОСОБА_4 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».
Підстав для застосування іншого покарання, передбаченого санкцією цієї статті, судом не встановлено.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів: у розмірі 653,80 грн. та у розмірі 817,25 грн., всього у розмірі 1 471,05 грн.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 174, 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У разі відбування покарання зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 21.04.2020 по 23.04.2020 (включно), з 15.01.2021 по 16.01.2021 (включно) та з 18.03.2021 по 31.05.2021 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 7-1238 від 22.04.2020 у розмірі 653,80 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 копійок та за проведення експертизи № 7-1244 від 18.05.2020 у розмірі 817,25 (вісімсот сімнадцять) грн. 25 коп., а всього у розмірі 1 471,05 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн. 05 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2020 на вилучене майно, а саме на: 16 згортків з клійкої стрічки з невідомою речовиною; мобільний телефон «Хонор» у корпусі синього кольору.
- флеш-накопичувач, на якому зафіксовано затримання ОСОБА_4 21.04.2020, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження ЄУН 335/5176/20;
- банківські картки «Монобанк» № НОМЕР_1 , «Приватбанк» № НОМЕР_2 , гаманець чорного кольору, грошові кошти у сумі 25 грн., які передані на зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ;
- DVD-R диск, на якому містяться фотознімки з мобільного телефону «Хонор», який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження ЄУН 335/5176/20;
- мобільний телефон «Хонор» в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , SN: НОМЕР_5 , з сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_6 , який переданий на зберігання до камери схову Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області (ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області) повернути за належністю ОСОБА_4 ;
- пакет експертної служби № 3835423, в який згідно висновку експерта №7-1238 від 22.04.2020 упаковано речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст полімерного зіп-пакета, що знаходився в одному згортку ізолюючої стрічки), є особливо небезпечним наркотичним засобом Канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,863 г., який переданий на зберігання до камери схову Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій (ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області) знищити;
- пакет експертної служби № 4141249, в який згідно висновку експерта упаковано: речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, що знаходяться у 13 полімерних згортках, які є особливо небезпечним наркотичним засобом Канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 24,018 г.; подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору згортку рожевого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом Канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,894 г., який переданий на зберігання до камери схову Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області (ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області) знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1