Справа №521/6589/22
Провадження № 1-кп/521/1207/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000408 від 18.03.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працевлаштованої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 18.03.2022 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту із ОСОБА_6 , який розпочався внаслідок раптово виниклих, неприязних відносин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи та реалізуючи свій злочинний умисел та мету, спрямовану на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, озброїлась кухонним ножем, яким, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , нанесла останньому один удар в область живота, чим спричинила йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, проникаючої в черевну порожнину з ушкодженням брижі поперечно-ободової кишки та шлунку.

Внаслідок отриманого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 цього ж дня, 18.03.2022, було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради.

Вказане тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани попередньої черевної стінки, проникаючої в черевну порожнину, з ушкодженням брижі поперечно-ободової кишки та шлунку супроводжувалась внутрішньо-черевною кровотечею і згідно з п. 2.1.3 «к» «о» Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тяжких за критерієм небезпеки для життя.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнала в повному обсязі, щиро покаялась та підтвердила обставини вчиненого кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Також пояснила, що в той день перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Знаходилась у своїй квартирі разом із потерпілим ОСОБА_6 , з яким проживають разом приблизно півтора роки. Почали з`ясовувати відносини, сильно сварилися. Він почав розпускати руки, бив, погрожував. Побігла від нього в іншу кімнату, в руках був ніж. Оскільки раніше ОСОБА_6 застосовував до неї силу злякалась та вдарила його ножем у живіт. Після цього викликала поліцію та швидку допомогу. Щиро кається у скоєнному.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в той день випив сам пляшку горілки, та придумав собі, що у ОСОБА_4 «хтось є», приревнував. На даний час не має ніяких претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 , просить не карати її.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченої та потерпілого, та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність цивільного позову потерпілого та його прохання не карати обвинувачену.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання - щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання,суд визнає вчинення нею кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, з урахуванням позиції прокурора та потерпілого, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевказані дані про особу обвинуваченої, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив, що не має претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на неї обов`язки згідно ст. 76 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судових витрат по справі не має.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Цивільний позов по справі відсутній.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року скасувати.
Речові докази по справі:
- 1 ніж сірого кольору із надписом «Vinzer X50» - знищити;
- 1 ніж чорного кольору знищити;
- 2 ножі сірого кольору знищити;
- змив на марлевий тампон з кімнати № 1 знищити;
- змив на марлевий тампон з під`їзду знищити;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1