Справа № 362/6455/18
Провадження № 1-в/362/151/22
Ухвала
і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2022 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Васильківського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області клопотання представника Обухівського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області (далі-орган пробації) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,
встановив:
Заявник звернувся до суду із вищезазначеним поданням, де просить скасувати засудженому за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробовуванням за вироком суду від 20.08.2020. Подання мотивоване тим, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2020 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням з іспитовим строком два роки і покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, серед іншого періодично з`являтися на реєстрацію до органу пробації.
З 28.09.2020 ОСОБА_5 перебуває на обліку у органі пробації, а 22.10.2020 його ознайомлено під підпис про встановлені дні явки до органу пробації на реєстрацію. Однак ОСОБА_5 двічі порушував цей обов`язок, що стало підставою звернення до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням. 19.02.21 суд відмовив органу пробації у задоволенні цього подання з огляду на відсутність систематичності у порушеннях. Тоді ж ОСОБА_5 пообіцяв у майбутньому не допускати схожої поведінки та сумлінно виконувати покладені обов`язки. Однак протягом 03.11.2021-01.06.2022 останній сім разів не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин. 01.06.2022засуджений ОСОБА_5 прибув до органу пробації та надав пояснення, що не виконував взятий на себе обов`язок щодо явки через зайнятість на роботі та очікування отримання заробітної плати, документального підтвердження не надав.

Представник органу пробації у судовому засіданні підтримала подання з підстав, наведених у ньому, і просила його задоволити.
Прокурор у судовому засіданні також просила суд задоволити це подання, бо вважає, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, продовжує ухилятися від обов`язку явки на реєстрацію, хоча достеменно знає про такий обов`язок. Наголосила, що під час розгляду судом цього питання у 2021 році, він обіцяв не допускати такої поведінки, однак продовжує вчиняти аналогічні порушення.
Засуджений ОСОБА_5 заперечив щодо заявленого подання. Пояснив суду, що дійсно декілька разів не з`являвся на реєстрацію до органу пробації, хоча йому неодноразово телефонували звідти і повідомляли про необхідність явки. Не з`являвся через те, що працевлаштувався неофіційно, працює неподалік від дому, а у визначені органом пробації дні йому не представлялося можливим з`явитися на реєстрацію. Висловив суду позицію, що не вважає, що скоїв щось погане, бо приходив по мірі можливості.
Вивчивши матеріали подання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов до висновку про таке.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2020 ОСОБА_5 визнаний винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнений від відбування цього покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Вирок суду набрав законної сили 22.09.2020.
28.09.2020 орган пробації отримав вказаний вирок суду і прийняв до виконання.
22.10.2020 засудженого ОСОБА_5 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію - перша, друга та третя середа кожного місяця. Про це ОСОБА_5 ознайомлено, що підтверджується проставленням його особистого підпису у відповідній графі.
04.11.2020 ОСОБА_5 на чергову реєстрацію не з`явився, а тому був попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Черговий раз він не з`явився на реєстрацію 20.01.202, що послужило підставою для звернення органу пробації до суду із відповідним поданням.
19.02.2021 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області відмовлено у задоволені подання та повернуто справу для подальшого виконання вироку суду. Так, у судовому засіданні під час розгляду подання органу пробації ОСОБА_5 зобов`язався в подальшому з`являтися на чергову реєстрацію та не допускати порушень, сумлінно виконувати покладені обов`язки.

Однак, не виконуючи цей обов`язок, ОСОБА_5 продовжував не з`являтися на реєстрацію до органу пробації.
Так, згідно з листком реєстрації він не виконав цей обов`язок 03.11.2021 та 10.11.2021.

З цих підстав 11.11.2021 ОСОБА_5 знову отримав від представника органу пробації письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення для відбування призначеного покарання, про що розписався у відповідній графі.
Крім того, згідно з його письмовими поясненнями від 11.11.2021, ОСОБА_5 усвідомлював суть і зміст цього попередження і наслідки майбутніх неявок.
Проте, з листка реєстрації засудженого ОСОБА_5 видно, що він не з`явився до органу пробації на реєстрацію 13.04.2022, 20.04.2022, 04.05.2022, 11.05.2022 та 18.05.2022.

Наведене стало підставою для повторного звернення органу пробації з відповідним поданням до суду.

Так, за положеннями частин 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У силу ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. (ч. 4 ст. 166 КВК України ).

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 Розділу ІХ Наказу № 272/5 від 29.01.2019 Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).
Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Так, у матеріалах справи відсутні докази щодо поважності причин неявки засудженого до органу пробації, як того вимагають положення ч. 5 ст. 166 КВК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якій кореспондують положення ч. 1 ст. 166 КВК України, суд направляє засудженого для відбування покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що засуджений має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, без негативних характеристик за місцем проживання, він сім разів не з`явився на реєстрацію без поважних причин, хоча мав реальні можливості стати на шлях виправлення та утримуватися від неявок на таку реєстрацію, у матеріалах особової справи відсутні будь-які документи на підтвердження поважності причин пропуску днів реєстрації, даний факт не заперечувався засудженим у судовому засіданні, йому повторно винесено органом пробації відповідне попередження після відмови судом у задоволенні подання про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням за попередні неявки.
При цьому суд зауважує, що поведінка ОСОБА_5 у судовому засіданні при розгляді цього подання не свідчила про осуд своєї поведінки щодо неявки до органу пробації на реєстрацію, а тому, на думку суду, мета призначеного йому покарання не досягнута.
Крім того, при вивчені матеріалів судом встановлено, що іспитовий строк засудженого ОСОБА_5 закінчився 20.08.2022.
Водночас суд зауважує, що вищезазначені сім неявок ОСОБА_5 передували закінченню іспитового строку, як і момент звернення представника органу пробації до суду із цим поданням. Так, судовий розгляд цього подання тривалий час не відбувався через неявку ОСОБА_5 за викликом до суду.
Отже, дане подання є обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 17, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд

постановив:
Подання задовольнити.
Скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, призначене вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2020 року.
Після набрання ухвалою законної сили направити ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2020, у виді позбавлення волі на строк три роки.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 09.09.2022.

Суддя ОСОБА_1