Справа № 308/9514/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/394/22, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2022 року задоволено погоджене з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі - слідчий) та застосовано щодо підозрюваної за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, непрацюючої, несудимої,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 17 вересня 2022 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначено підозрюваній ОСОБА_6 заставу, достатню для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень.
У разі внесення застави, на строк до 17.09.2022 включно, на ОСОБА_6 , покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, а саме: м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися зі свідками, у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 23 липня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з погодженим із прокурором клопотанням про застосування щодо підозрюваної за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у незаконному збуті психотропних речовин та у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно. Зазначає, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме висновком експерта № СЕ-19/107-22/4824-НЗПРАП від 09.06.2022; протоколами вручення грошових коштів та технічних засобів від 30.05.2022; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30.05.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.07.2022; протоколом медичного освідчення від 21.07.2022; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 від 05.05.2022 та ОСОБА_11 від 11.07.2022; та іншими матеріалами кримінального провадження. Слідчий у клопотанні також зазначає, що у кримінальному провадженні існують ризики переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того, в якому підозрюється. Наявність цих ризиків, на думку органу досудового розслідування, підтверджується тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та покаранням, яке їй загрожує у разі доведення вини позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, а також даними про особу підозрюваної (незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей немає, під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана систематично займалася збутом психотропних речовин на території Ужгородського району та міста Ужгород Закарпатської області). У зв`язку з наведеним вище, слідчий та прокурор вважають, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вищенаведених ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної. Просить застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що наведені органом досудового розслідування обставини та додані до клопотання докази свідчать про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень та існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків чи інших учасників кримінального провадження з метою дачі або зміни ними показань на її користь, вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому, взявши до уваги тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі доведення її вини, та відомості про особу підозрюваної, яка раніше не судима, працездатна, непрацююча, на утриманні дітей не має, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали триманню її під вартою, не страждає, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Разом із тим, взявши до уваги положення ч. 3 ст. 183 та ч. 4 ст. 182 КПК України, характер та обставини інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, а також майновий та сімейний стан підозрюваної, слідчий суддя визначив розмір застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173670 гривень, який на переконання слідчого судді, у разі його внесення, гарантуватиме виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї кримінальним процесуальним законом обов`язків. Тому, клопотання слідчого задоволено, щодо підозрюваної ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що наведені у клопотанні слідчого ризики, з існуванням яких погодився слідчий суддя, не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях. Стверджує, що органом досудового розслідування не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 . При цьому, звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні вже допитані всі свідки, чим спростовується існування ризику незаконного впливу підозрюваної на свідків. Тому, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадженні відомості про особу підозрюваної дають можливість застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, який належним чином забезпечить її належну процесуальну поведінку та не порушуватиме її права. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника підозрюваної ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваної, неявка якої, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: підозрювана належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день підозрювана не подавала; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваної у судове засідання на розгляд апеляційної скарги, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваної й стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваної брати участь у розгляді апеляційної скарги; у розгляді апеляційної скарги брав участь захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваної.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 знаходиться кримінальне провадження, внесене 04.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за № 0000223, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрювана ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема висновком експерта № СЕ-19/107-22/4824-НЗПРАП від 09.06.2022; протоколами вручення грошових коштів та технічних засобів від 30.05.2022; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30.05.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.07.2022; протоколом медичного освідчення від 21.07.2022; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 від 05.05.2022 та ОСОБА_11 від 11.07.2022; та іншими доданими до клопотання доказами, на підставі яких 22.07.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня їй вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана має відношення до вчинення кримінальних правопорушень. Також береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є і висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання її винуватою (позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна) та даними про особу підозрюваної (раніше не судима, працездатна, непрацююча, на утриманні дітей не має, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали триманню її під вартою, не страждає, додані до клопотання матеріали містять відомості про систематичність вчинення ОСОБА_6 діянь, пов`язаних зі збутом психотропних речовин на території м. Ужгород та Ужгородського району) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
При цьому, окрім наведеного вище, апеляційний суд бере до уваги те, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу (Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща), і вважає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких злочинів, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду і має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як у межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України; впливати на свідків, які вже встановлені та можуть бути встановлені, з метою дачі, зміни ними показань на її користь; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що наведені у клопотанні слідчого ризики, із існуванням яких погодився слідчий суддя, не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як безпідставні та необґрунтовані апеляційний суд визнає та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 .
Твердження сторони захисту про те, що у кримінальному провадженні вже допитані всі свідки, чим спростовується існування ризику незаконного впливу підозрюваної на свідків, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, визнає такими, що не свідчать про відсутність цього ризику. Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині, апеляційний суд бере до уваги вимоги ч. 4 ст. 95 КПК України, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрювана і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваної, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не надано жодних доказів (висновків лікарів тощо), які б свідчили про наявність у ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають триманню її під вартою; що підозрювана із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані її здоров`я.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах кримінального провадженні відомості про особу підозрюваної дають можливість застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, який належним чином забезпечить її процесуальну поведінку та не порушуватиме її права, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й домашнього арешту.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінальних правопорушень, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваної, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173670 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, обставини їх вчинення, дані про особу підозрюваної, її майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваній ОСОБА_6 розмір застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даному етапі досудового розслідування, є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваної ОСОБА_6 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваній ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання нею своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Строк тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалася.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2022 року, якою щодо підозрюваної за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 17.09.2022 включно, із визначенням застави в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173670 гривень, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: