Справа № 488/2931/21
Провадження № 1-кп/488/136/22 р.
УХВАЛА

10.10.2022 року Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000418 відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, розглянувши клопотання захисника щодо визнання очевидно недопустим доказу та припинення його дослідежння,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2022 р. в ході судового розгляду даного кримінального провадження, прокурором заявлено про дослідження такого письмового доказу як протоколу НСРД від 28.07.2021 року щодо ходу та результатів аудіео та відеоконтролю розмов та інших звуків, рухів та дій свідка ОСОБА_6 .

Захисником обвинуваченого заявлене клопотання про визнання явно недопустимим даного доказу, мотивами чого є підміна понять негласних слідчих розшукових дій, замість чого фактично в порушення ст.246 КПК зафіксовано допит свідка, порушення прав свідка, зокрема положень с.3 ст.224 КПК, а також в силу порушень вимог ст. 290 КПК України, адже до цього часу стороні захисту не відкрито документів, що стали підставою проведення такої слідчої дії.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Прокурор вказувала на те, що 28.07.2021 р. клопотання про проведення НСРД та протокол НСРД були розсекречені прокурором, та одночасно до Миколаївського апеляційного суду направлено клопотання про розсекречення ухвали суду щодо даної процесуальної дії, але відповіді так і не надійшло. За вказаного, вважала, що даний документ не є очевидно недопустимим та надання відповідного дозволу може бути перевірено здійсненням відповідного запиту до Миколаївського апеляційного суду.

Приймаючи рішення у справ, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 247 КПК, надання дозволу на проведення слідчих розшукових дій належить до компетенції слідчого судді відповідного апеляційного суду.
В той же час, стороною обвинувачення суду не надано доказів щодо прийняття відповідного рішення (дозволу слідчого судді), як то вимагають положення ст.22 КПК України.
Відповідно до положень ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що не дослідження судом першої інстанції процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих (розшукових) дій, впливає на справедливість судового розгляду в цілому, призводить до оперування судом доказами, допустимість яких є імовірною, що в контексті презумпції невинуватості є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та свідчить про порушення права особи на справедливий суд.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.87, 88, 89 КПК України, судового
УХВАЛИВ:

Визнати явно недопустимим протокол негласної слідчої дії від 28.07.2021 року щодо ходу та результатів аудіео та відеоконтролю розмов та інших звуків, рухів та дій свідка ОСОБА_6 та припинити його дослідження.

Суддя ОСОБА_1