Єдиний унікальний номер: 379/344/22
Провадження № 1-кп/379/49/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження №0000049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кіровоград, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення
06.04.2022 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали спиртні напої. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел здійснити крадіжку грошових коштів ОСОБА_6 .. Цього ж дня, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що ОСОБА_6 спить, а будь-які інші особи, які б могли завадити вчиненню крадіжки були відсутні, керуючись корисливим мотивом, підійшов до ОСОБА_6 та здійснив таємне викрадення грошових коштів в сумі 7000 гривень з правої кишені штанів останнього. В подальшому ОСОБА_4 покинув місце проживання ОСОБА_6 з викраденими грошовими коштами та розпорядився ними на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 7000 грн (сім тисяч гривень).

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав показання про те, що 06.04.2022 ввечері вони з ОСОБА_6 вживали спиртні напої вдома у останнього. ОСОБА_8 при ньому діставав із кишені гаманець із грошима. Тоді у нього і виник умисел таємно викрасти ці гроші. Коли ОСОБА_6 спав, він витяг з правої кишені його штанів з гаманця гроші в сумі 7000 грн та пішов з будинку. Гроші витратив на власні потреби. Через два дні до нього приїхали працівники поліції, яким він одразу зізнався у вчиненні крадіжки. У скоєному щиро кається, злочин вчинив під дією алкоголю. Про те, що в країні введено воєнний стан йому було відомо. Завдану майнову шкоду потерпілому він майже відшкодував, оскільки неофіційно працевлаштувався: спочатку повернув 2 000 грн, а потім 4 500 грн, залишок в сумі 500 грн зобов`язується повернути до 05.06.2022. Вибачався перед потерпілим та просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що того дня вони з ОСОБА_4 вживали у нього вдома алкогольні напої і він «засвітив» свій гаманець із грошима, що завжди лежить у правій кишені штанів. В гаманці було 7000 грн. Вранці він прокинувся, викликав таксі, бо запізнювався на роботу, і при розрахунку з таксистом виявив відсутність грошей у гаманці. Після цього одразу звернувся до правоохоронних органів. ОСОБА_4 повернув йому 6500 грн, неповернутий залишок становить 500 грн.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» визначено, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) «Девеер проти Бельгії» (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого і потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

3. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Кримінальний кодекс України, частина 4 стаття 185: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, на 30 діб із подальшим продовженням воєнного стану на 30 днів Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 та від 18 квітня 2022 року № 259/2022.

Відтак, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданої майнової шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

5. Мотиви призначення покарання
Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.п. 2,4 ч.3 ст. 76 КК України.

Потерпілий зазначив, що суворого покарання для ОСОБА_4 не хоче, просив не позбавляти волі обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнаючи себе винуватим у скоєному злочині, каявся та вибачався перед потерпілим за вчинене, просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив при призначенні покарання врахувати як пом`якшуючу обставину факт майже повного добровільного відшкодування обвинуваченим майнової шкоди потерпілому та призначити ОСОБА_4 покарання з іспитовим строком.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно ст. 65 КК України враховує межі, установлені санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; за формою вини умисним; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у повному визнанні винуватості; особу винного, який раніше не судимий, має базову загальну середню освіту, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Судом враховується наявність трьох пом`якшуючих і однієї обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин. В тому числі, судом враховується добровільне часткове відшкодування ОСОБА_4 завданої майнової шкоди та позиція потерпілого щодо покарання обвинуваченого.
Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеною Білоцерківським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 26.05.2022, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та рівень ризику його небезпеки для суспільства середні. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, у разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, доцільно покласти на нього обов`язки, передбачені п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69 чи 69-1 КК України суд не вбачає.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
Потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 318, 322, 349, 368, 371, ч.2,3 ст. 373, 374, 376, 392-395, КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: прокладки гігієнічні «Madam Corinne Ultra Long» в кількості 2 пачки, зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Avantis», грошові кошти в сумі 351 грн, що передані під розписку від 09.04.2022 потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 31 травня 2022 року о 14 годині 00 хвилин негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1