Справа № 487/2793/22
Провадження № 1-кс/487/2187/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 20.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 20.09.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278, КПК України, звернувся 21.08.2022 з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно при огляді 20.09.2022 місця дорожньо-транспортної пригоди на перетині проспекту Центрального та вул. 3-ї Слобідської у місті Миколаєві, а саме на військову техніку БРДМ-2м, бортовий номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний на праві власності військовій частині НОМЕР_3 із забороною відчуження, розпорядження, але з правом користування.

Підставою звернення стало те, що вищезазначені вилучені предмети мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 від 20.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.09.2022, приблизно о 10 год 10 хв. у м. Миколаєві на перетині АДРЕСА_1 та вул. 3-ї Слобідської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю військової техніки БРДМ-2м бортовий номер 417 під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 та БРДМ-2м бортовий номер 416 під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_3
ОСОБА_5 результаті ДТП тілесні ушкодження отримали п`ятеро військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які знаходилися у вищевказаній військовій техніці та одна цивільна особа.
Під час проведення огляду місця ДТП встановлено, що військова техніка БРДМ-2м бортовий номер 417, номер кузова НОМЕР_5 , та військова техніка БРДМ-2м бортовий номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 перебувають на балансі військової частини НОМЕР_3 .
Вказана військова техніка, вилучена під час проведення огляду місця ДТП.
Військова техніка БРДМ-2м має значення для досудового розслідування як доказ вчинення кримінального правопорушення та підлягають подальшому дослідженню в ході розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього, в тому числі під час проведення судових експертиз.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурором доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно при огляді 20.09.2022 місця дорожньо-транспортної пригоди на перетині проспекту Центрального та вул. 3-ї Слобідської у місті Миколаєві, а саме на військову техніку БРДМ-2м, бортовий номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний на праві власності військовій частині НОМЕР_3 із забороною відчуження, розпорядження, але з правом користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 .
Роз`яснити та попередити, що відповідно до ст. 388 КК України, розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1