Справа № 554/4109/22
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 10.06.2022

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, непрацюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 не будучи зареєстрований як суб`єкт господарювання відповідно до вимог ст. 55 Господарського кодексу України, у порушення вимог чинного законодавства України, що визначає порядок виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема: ст. ст. 1, 2, 3, 9, 10, 11, ч. ч. 1, 12, ст. 14, ст. 15, п. п. 10, 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; п. п. 222.1.3 п. 222.1 ст. 222, п. 226.1, п. 226.2, п. 226.6, п. 226.9 ст. 226, п. 228.9 ст. 228 Податкового кодексу України, які передбачають обов`язки зі сплати акцизного податку при роздрібній торгівлі підакцизними товарами, що є умовою продажу таких товарів та встановлюють відповідальність продавців таких товарів; умисно, маючи на меті отримання доходів за рахунок засобів, здобутих в результаті зайняття незаконним видом діяльності, шляхом збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, порушуючи вимоги законодавства України про обіг підакцизних товарів, до яких згідно з вимогами п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України відноситься спирт етиловий, алкогольні напої, на початку січня 2022 року, перебуваючи у м. Люботин Харківської області, придбав з метою збуту за попередньою домовленістю у невстановленої досудовим розслідуванням особи алкогольну продукцію виробництва ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», а саме «Вермут Смородина», «Вермут Полуниця», «Вермут Ананас», «Вермут Персик», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », об`ємом по 0,5 л у загальній кількості 146 штук, що у відповідності до висновків експертиз № 19/117-22/2098-ФХД від 04.03.2022, № СЕ-19/117-22/2099-ФХД від 04.03.2022, № СЕ-19/117-22/2106-ФХД від 04.03.2022, № СЕ-19/117-22/2102-ФХД від 03.03.2022, №СЕ-19/117-22/2103-ФХД від 03.03.2022, № СЕ-19/117-22/2105-ФХД від 04.03.2022, № СЕ-19/117-22/2100-ФХД від 07.03.2022, № СЕ-19/117-22/2101-ФХД від 07.03.2022, є спиртовмісними рідинами, що не відповідають ДСТУ 6035:2008 «Вермути. Технічні умови» за масовою концентрацією цукру, оскільки отримане, в результаті проведеного дослідження, значення даного показника не відповідає напису на етикетці даного виду напою.

В подальшому, на початку січня 2022 року, ОСОБА_4 транспортував незаконно виготовлені алкогольні напої з метою збуту та збув їх ФОП ОСОБА_6 , яка здійснює діяльність в магазинах роздрібної торгівлі: «Міні маркет» за адресою: АДРЕСА_2 ; «Народний маркет» за адресою: АДРЕСА_3 ; « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 , де незаконно виготовлені алкогольні напої 10.02.2022 вилучено працівниками поліції.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 204 КК України як незаконне придбання з метою збуту, транспортування з цією метою та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

03 червня 2022року у даному кримінальному провадженні було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з яким обвинувачений беззастережно визнав свою вину за ч. 1 ст. 204 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, обвинувачений зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та прийняти узгоджене покарання та дати згоду на його призначення.
Також, сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, визначених у ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Крім того, сторони дійшли висновку, що укладення угоди про визнання винуватості надасть можливість зменшити навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, забезпечить процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду та зекономить бюджетні кошти на витрати пов`язані з кримінальним провадженням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода не завдана, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України, а також інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 204 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду від 03 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000277 про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Призначене ОСОБА_4 основне покарання у виді штрафу в сумі 85000 грн розстрочити на 6 (шість) місяців рівними платежами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8237 (вісім тисяч двісті тридцять сім) 76 коп. судових витрат на залучення експерта.

Речові докази: речі, вилучені з обігу - знищити, інші повернути за належністю власникам.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1