БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/717/21
Провадження № 1-кп/730/8/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2022 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000250 від 14 червня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, під час збирання металобрухту, за допомогою металошукача, знайшов металеві предмети, схожі на боєприпаси, які забрав із собою та переніс за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

У ході проведення обшуку 26.05.2021 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 7 одиниць патронів, які відповідно до висновку судової експертизи зброї є боєприпасами, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, а саме один із сімох патронів є 5,45 мм (5,45x39) бойовим проміжним патроном, з кулею зі стальним сердечником призначений для проведення пострілів з бойової зброї калібру 5,45 мм (5,45x39), а саме: автоматів, кулеметів відповідного калібру, два із сімох патронів є 9-мм (9x18 ПМ) пістолетними патронами з кулями зі сталевими сердечниками та призначені для проведення пострілів з бойової зброї калібру 9 мм (9x18ПМ), а саме: пістолетів, пістолетів-кулеметів відповідного калібру; чотири із сімох патронів є 5,6 мм довгими гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, виробництва СРСР та призначені для проведення пострілів з нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Прокурор вважала, що у процесі судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини викладені в обвинувальному акті, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України доведена зібраними у справі доказами, які є належними допустимими та узгоджуються між собою. Просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком три роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що фактично він не проживає за адресою АДРЕСА_2 . У даному домогосподарстві мешкає його бабуся ОСОБА_6 , яку він відвідує час від часу, щоб допомогти по господарству. У будинку дійсно є його кімната, там зберігаються його речі, зокрема антикварні речі, які він знайшов за допомогою металошукача. Проте йому невідомо звідки там взялися патрони, не виключає, що його батько чи хтось інший могли їх туди покласти. Просив виправдати його, оскільки злочину він не вчиняв.

Захисник просив визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, посилаючись на те, що основним доказом сторони обвинувачення є протокол обшуку, який на його переконання є недопустимим доказом, оскільки проводився за ухвалою слідчого судді у іншому кримінальному провадженні до внесення відомостей до ЄРДР, при обшуку не був присутній адвокат, ОСОБА_7 не було роз`яснено його прово не свідчити проти себе. У момент відшукання патронів, йому не пояснили, що можливе відкриття кримінального провадження по цьому факту. На першій сторінці протоколу обшуку не зазначені інші особи, які брали участь у обшуку, лише поняті. Також вказує, що в процесі проведення обшуку слідчий веде себе пасивно, фактично обшук проводить оперуповноважений ОСОБА_8 . Також захисник звернув увагу суду на судову практику в даній категорії справ, щодо закриття кримінального провадження за малозначністю вчиненого діяння.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши свідків, дослідивши речові докази та письмові матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у пред"явленому йому обвинуваченні не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємоповязаними для прийняття відповідного процесуального рішення доказами, у зв`язку з чим його слід визнати невинуватим і виправдати виходячи з наступного.

За змістом положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.17 КПК України, усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема і рішення у справі «Кобець проти України») особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Із вищевказаного можна зробити висновок, що дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у скоєнні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об"єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб"єктивну сторону.

Дане питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов"язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
На підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення прокурором надано наступні докази:

-протокол обшуку від 26.05.2021 року, проведеного у домогосподарстві, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , під час якого у кімнаті ОСОБА_4 було виявлено грошові кошти, набої до нарізної гладкоствольної зброї різного калібру в кількості 8 набоїв, які були поміщені до пакету INZ1095279 та прозорий полімерний пакунок з вмістом в ньому сухої подрібненої речовини, схожої на коноплю, віяло та порожні полімерні пакунки. До протоколу додано цифровий носій інформації з відеозаписом проведеного обшуку, який відтворюється некоректно, момент відшукання патронів на ньому не зафіксовано. (а.с. 41-43). Також, судом досліджувалась копія відеозапису обшуку проведеного 26.05.2021 року, що міститься на цифровому носії інформації, долучена до матеріалів кримінального провадження протокольною ухвалою суду від 19.11.2021 року суду за клопотанням прокурора.(а.с. 106)

-висновок експерта №СЕ-19/125-21/5427-БЛ від 24.06.2021 згідно якого сім одиниць патронів наданих на дослідження є боєприпасами, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, а саме один із сімох патронів є 5,45 мм (5,45x39) бойовим проміжним патроном, з кулею зі стальним сердечником призначений для проведення пострілів з бойової зброї калібру 5,45 мм (5,45x39), а саме: автоматів, кулеметів відповідного калібру, два із сімох патронів є 9-мм (9x18 ПМ) пістолетними патронами з кулями зі сталевими сердечниками та призначені для проведення пострілів з бойової зброї калібру 9 мм (9x18ПМ), а саме: пістолетів, пістолетів-кулеметів відповідного калібру; чотири із сімох патронів є 5,6 мм довгими гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, виробництва СРСР та призначені для проведення пострілів з нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм.(а.с. 59-65).
Крім того, прокурор посилається на показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він знає ОСОБА_4 як мешканця м. Борзна. Йому відомо, що обвинувачений займається пошуками металу з металошукачем. Перебуваючи в одній компанії він чув, як хтось із присутніх говорив (хто саме він не пам`ятає), що ОСОБА_4 вдома зберігає набої. Вказана особа не вказувала, які це саме набої та їх кількість. Сам обвинувачений не говорив йому, що він вдома зберігає патрони, речей які ОСОБА_4 знаходив за допомогою металошукача він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він був присутнім в якості понятого при обшуку, що проводився у житловому будинку, адреси він не пам`ятає, проте тоді ОСОБА_4 говорив, що він там проживає. У процесі обшуку був знайдений предмет схожий на рушницю, патрони та коноплі. Патрони було знайдено у маленькій кімнаті. У момент їх відшукання він стояв у дверях кімнати. Він не пригадує, де вони лежали, їх кількість. Точно не пригадує, але йому здається, що під час обшуку обвинувачений говорив, що він накопав патрони. Патрони в його присутності не перераховували, помістили до пакету, де він поставив свій підпис. Обшук проводили працівники поліції, чи був серед них слідчий пригадати не може. Під час обшуку проводилась відеофіксація, проте вказане відео він не переглядав. Не пам`ятає чи роз`яснювали йому його права, не пам`ятає чи роз`яснювали ОСОБА_4 право не свідчити проти себе.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона була понятою при обшуку, який проводився в 2021 році за місцем проживання ОСОБА_4 . Перед початком обшуку їй було роз`яснено її права. Обшук проводили два чи три працівники поліції, чи був серед них слідчий вона не пам`ятає. Під час обшуку, в будинку було знайдено коноплі, зброю та патрони. У одній з кімнат у коробці було знайдено до десяти однакових патронів. Де саме стояла коробка, вона не пам`ятає. Під час обшуку обвинувачений говорив, що це його кімната. Потім патрони запакували і вони з іншим понятим поставили підписи на пакеті. Де саме рахували і запаковували патрони вона не пам`ятає. Також, не пам`ятає чи роз`яснювали ОСОБА_4 право не свідчити проти себе.

Судом також було допитано свідка сторони захисту ОСОБА_7 , який пояснив, що в АДРЕСА_3 проживає його колишня теща ОСОБА_12 . Будинок на два входи, з іншого боку проживає дочка ОСОБА_12 з чоловіком. Його син ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю в с. Оленівка Борзнянського району, час від часу буває у бабусі ОСОБА_12 . У кінці березня чи на початку травня 2021 року, він разом зі своїм сином ОСОБА_4 за допомогою металошукачів шукали метал на території звалища. Саме тоді він знайшов металеву коробку в якій серед інших предметів знаходились сім чи вісім патронів. Вказані патрони були призначені для різних видів зброї (пістолета, «мєлкашки»), шість патронів були звичайні, а два інших меншого розміру. Він не говорив сину, що знайшов патрони. Взяв їх собі, щоб потім покидати у вогонь. Він не знав, що за зберігання патронів настає кримінальна відповідальність. Зі звалища вони поїхали до домогосподарства ОСОБА_12 , де проживав ОСОБА_13 , щоб залишити у дворі знайдені металеві речі. Потім він зайшов до будинку та залишив патрони у кімнаті сина на етажерці, яка знаходиться з правого боку у плетеній дерев`яній коробці без кришки. Він не встиг їх забрати, оскільки їх вилучила поліція. Крім того, свідок зазначив, що дійсно, коли він давав показання у суді в іншому складі суду, то говорив, що патрони були однакові, тепер згадав, що вони були різні.

Стороною захисту також було надано копію договору від 15.09.1977 року укладенного між виконавчим комітетом Борзнянської міської ради робітничих депутатів та ОСОБА_6 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно.

Дослідивши протокол обшуку від 26.05.2021 року, суд вважає його недопустимим доказом, оскільки вказана слідча дія проведена з порушенням вимог ч. 1 ст. 236 КПК України, яка не передбачає можливості виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук ніким іншим, окрім слідчого та прокурора.Однак у процесі дослідження відеозапису проведеного обшуку встановлено, що його було виконано не уповноваженими особами. Фізичні дії, пов`язані з дослідженням приміщення будинку, побутових речей, відшукання предметів (зокрема і боєприпасів) та їх вилучення, здійснювали оперативні працівники ОСОБА_8 та ОСОБА_14 . Факт оголошення ухвали про обшук, складання протоколу, опечатування пакетів з вилученими об`єктами не вказує на те, що ухвалу слідчого судді про проведення обшуку виконував саме слідчий.

З огляду на вищевказане, суд не погоджується з доводами прокурора, щодо того, що оперативні працівники виконували допоміжну роль.

Проведення обшуку іншими особами, окрім слідчого чи прокурора, є суттєвим порушенням умов обшуку. Таким чином, протокол даного обшуку у відповідності з вимогами статей 86, 87 КПК є недопустимим доказом.

Даний висновок узгоджується і з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду викладеною в постанові від 06 грудня 2021 року (справа № 663/820/15-к, провадження № 51-2075кмо20), відповідно до якої системне тлумачення процесуальних норм, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 40 та ст. 236 КПК дає підстави для висновку про те, що виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам.

Посилання прокурора на окрему думку судді ОСОБА_15 є непереконливим, оскільки, оскільки виконуючи приписи ст. 442 КПК України, об`єднана палата зробила висновок про те, як саме повинна застосовуватись вказана норма права.
Із показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були залучені в якості понятих при обшуку, не вбачається, що боєприпаси належали саме ОСОБА_4 . Крім того, їх показання разом з висновком експерта №СЕ-19/125-21/5427-БЛ від 24.06.2021 року є недопустимими доказами, оскільки вони є похідними від протоколу обшуку та були отримані завдяки доказу, отриманому незаконним шляхом.
Показання свідка ОСОБА_9 грунтуються на поясненнях іншої особи і фактично є показаннями з чужих слів. Враховуючи, що даний свідок не назвав особу, яка надала первинні пояснення, суд також вважає його показання недопустимим доказом.

Версія обвинуваченого, який в ході обшуку та в процесі судового розгляду заперечує свою причетність до вказаного кримінального правопорушення, а свідок ОСОБА_7 у своїх показаннях суду стверджує, що саме він знайшов та переніс вказані боєприпаси до будинку, не спростована стороною обвинувачення належними та допустимими доказами.

Пояснення обвинуваченого під час обшуку, надані до моменту відшукання патронів, що в тій частині кімнати знаходяться накопані ним речі, не свідчать про те, що ОСОБА_4 було відомо, що серед тих речей знаходяться також патрони.

Натомість, той факт, що обшук був проведений з метою відшукання і вилучення наркотичних засобів та грошових коштів отриманих за збут наркотичних засобів в рамках кримінального провадження №0000408 від 14.12.2020 за ч.1 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_7 , наркотичні засоби були знайдені в тій же кімнаті, де і боєприпаси, свідчить на користь версії строни захисту.

Копія договору від 15.09.1977 року укладенного між виконавчим комітетом Борзнянської міської ради робітничих депутатів та ОСОБА_6 , надана стороною захисту не підтверджує та не спростовує обставин викладених в обвинувальному акті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе в основу вироку покласти саме показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 , версія яких щодо події не була спростована стороною обвинувачення в судовому засіданні в розумінні додержання вимог стандарту доведеності вини поза розумним сумнівом.
Оцінюючи вищевказані докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та системному взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з огляду на приписи п.2 ч.1 ст.373 КПК України вважає за необхідне визнати невинуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні та виправдати, оскільки стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, вчинене обвинуваченим.
У зв`язку з цим, ОСОБА_4 підлягає поновленню в правах, обмежених під час даного кримінального провадження.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Питання процесуальних витрат вирішити відповідно до ст. 122 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнати невинуватим та виправдати.

Поновити ОСОБА_4 у правах, обмежених під час кримінального провадження.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі набої до нарізної вогнепальної зброї різного калібру в кількості 8 штук поміщені до спецпакету INZ 1095279, які зберігається в кімнаті зберігання зброї та боєприпасів відділення поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи прийняти на рахунок держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1