У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.08.2022 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олегівка, Бериславського району, Херсонської області, громадянки України, не працює, не судимої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.307 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.10. 2022 року включно з визначенням застави у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 104 000 грн.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.10.2022 року включно з визначенням застави у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 104 000 грн.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.
На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований інший запобіжний захід, а не тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Після вивчення матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочині, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, та доведеність існування заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, позбавить можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст. ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000777 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 26.10.2021 о 12:45 годині ОСОБА_6 , порушуючи Закон України № 60/95 - ВР від 15.02.1995 «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичних засобів, біля буд. АДРЕСА_3 отримала від особи під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 1000 грн. у якості вартості наркотичного засобу, після чого передала останньому, тобто незаконно збула, медичний шприц із рідиною, яка у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, вагою 0,0387 г .

Окрім того, 15.08.2022 о 09:20 годині ОСОБА_6 , діючи повторно, порушуючи Закон України № 60/95 - ВР від 15.02.1995 «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичних засобів, на території домоволодіння за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від особи під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 1000 грн. у якості вартості наркотичного засобу, після чого передала останньому, тобто незаконно збула, медичний шприц із рідиною, яка у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, вагою 0,0937 г.
Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів.
Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколом контролю за скоєнням злочину від 26.10.2021, висновками експерта, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 та інш. матеріалами.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність того, що розуміючи наслідки вчиненого , підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також були взяті до уваги дані щодо особи, а саме, що вона раніше не судима, не працює, має постійне місце проживання, є інвалідом 2-ої групи.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.
Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 , поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , їх суспільну небезпечність, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Доводи апелянта відносно того, що можливо застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід з огляду на наявність у неї постійного місця проживання, соціальні зв`язки, інвалідність 2-го ступеня, не є слушними, оскільки суттєво не зменшують наявні ризики.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.08. 2022 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: