Справа №577/1105/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1057/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, неодруженої, мешканки АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, раніше судимої

- 20.01.2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.186; ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;26.09.2014 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засуджену для відбування покарання; 20.09.2018 року звільненої з Дніпродзержинської виправної колонії № 34 по відбуттю покарання

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2022 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 185 КК України, в яких:

- обвинувачена просила перевірити правильність її доводів, повторно дослідити матеріали справи в необхідному обсязі та врахувати під час вирішення питання по суті; скасувати вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2022 року та повенути матеріали справи до суду 1-ї інстанції на новий розгляд;

- прокурор просив вирок Конотопського міськрайонного суду від 18 травня 2022 року відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі через м`якість та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною за ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В подальшому прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в порядку ст..403 КПК України відмовився від своєї апеляційної скарги.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винною за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, але не більше ніж на два місяця, обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою взявши під варту у залі суду, і строк відбування покарання визначено рахувати з 18.05.2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави понесені процесуальні витрати загальною сумою 514,86 грн.

Скасовано раніше накладений арешт на велосипед марки «Україна», належний ОСОБА_10 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_8 вказувала, що при призначенні покарання суд мав визнати такою, що пом`якшує відповідальність обставину: наявність у неї діагнозу «хронічний алкоголізм», який безумовно підтверджує те, що вона постійно перебуває у хворобливому стані та не може сповна усвідомлювати і керувати своїми діями.

Вважала істотним процесуальним порушенням відповідно до ч.1 ст.412 КПК України те, що суд не забезпечив її ефективною правовою допомогою адвоката, який не був присутній на суді.

Вказувала, що потерпілий ОСОБА_10 до неї не має жодних претензій, оскільки вона йому все повернула.

Крім цього вважала, що суд мав би у повній мірі врахувати пом`якшуючі обставини та призначити їй покарання з урахуванням ст..69 КК України, а такий вид покарання як позбавлення волі вона не заслуговує, він занадто суворий.

Крім того, 15 серпня 2022 року від захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просив скасувати вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2022 року та призначити новий розгляд у Конотопському міськрайонному суді Сумської області кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 14.01.2022 року приблизно о 00 год. 20 хв., маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення проти власності, ОСОБА_8 проходячи поряд з господарством потерпілого ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 , через паркан побачила велосипед марки «Україна», синього кольору, з дамською рамою, з металевими щитками білого кольору, з сидінням чорного кольору, обшитого шкірозамінником, який стояв у дворі під сараєм.

З метою таємного викрадення чужого майна повторно, переслідуючи злочинний корисливий умисел ОСОБА_8 , шляхом відкриття хвіртки, проникла до вказаного господарства і користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб таємно викрала зазначений велосипед вартістю 950 грн., належний ОСОБА_10 , після чого покинула місце злочину.

Отже, ОСОБА_8 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинено повторно.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу обвинуваченої, прокурора, яка заперечила проти вимог апеляційної скарги обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та погодилася з фактичними обставинами справи, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин апеляційним судом не перевіряються і обвинуваченою вирок суду в цій частині не оскаржується.

За приписами ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції переглянути виключно в частині призначеного обвинуваченій покарання.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як передбачено статтею 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого майна потерпілому, те, що обвинувачена посередньо характеризується за місцем мешкання, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, крім того суд також врахував, що раніше ОСОБА_8 вже відбувала покарання у виді позбавлення волі, проте належних висновків не зробила, наявність у неї хронічного захворювання на алкоголізм, висновок органу пробації за яким існує високий ризик скоєння повторного кримінального правопорушення, а залишення підсудної на свободі може становити небезпеку для суспільства та дійшов правильного висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що виправлення обвинуваченої не можливе без ізоляції її від суспільства, а покарання, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах мінімального строку встановленим у санкції ч. 3 ст. 185 КК України і підстави для заміни такого покарання на більш м`яке, як просить обвинувачена у поданій апеляційній скарзі, в даному конкретному випадку не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі є мінімальним покаранням за санкцією ч.3 ст.185 КК України, яка надає право призначити особі покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.

Доводи обвинуваченої про те, що при призначенні покарання суд мав визнати такою, що пом`якшує відповідальність обставину: наявність у неї діагнозу «хронічний алкоголізм», який безумовно підтверджує те, що вона постійно перебуває у хворобливому стані та не може сповна усвідомлювати і керувати своїми діями, а також те, що потерпілий ОСОБА_10 до неї не має жодних претензій, оскільки вона йому все повернула, то колегія суддів не може визнати ці обставини, такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Щодо доводів обвинуваченої про те, що суд не забезпечив її ефективною правовою допомогою адвоката, який не був присутній на суді, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Разом з тим, згідно ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. Тобто в даному провадженні участь захисника не обов`язкова.

Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, захисник на досудовому провадженні участі не приймав, а згідно заяви ОСОБА_8 від 05.05.2022 року в судовому засіданні свої інтереси вона погодилась захищати сама, в послугах захисника не потребувала, вимоги ст..54 КПК України їй були роз`яснені та зрозумілі (а.с.13).

Крім цього, як вбачається з журналу судового засідання від 18 травня 2022 року обвинувачена ОСОБА_8 не заявляла клопотання про надання їй захисника (а.с.40).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не вбачає порушення права на захист під час розгляду та постановлення оскаржуваного вироку суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстави для його зміни відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2022року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , яка утримується під вартою, протягом трьох місяців з моменту вручення їй її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4