УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1102/22

Провадження № 1-кп/568/86/22

12 жовтня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу та матеріали кримінального провадження №0000086 (від 09.08.22 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ
В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000086 (від 09.08.22 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні, прокурор просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту. Також, подав клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово.

Клопотання обгрунтовано тим, що 08 серпня 2022 року, приблизно о 23 год. ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте матеріальне збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах військового стану, таємно, повторно з корисливих мотивів, проник до комори виробничого цеху та викрав грошові кошти в сумі 385 гривень. Однак, довести злочин до кінця та розпорядитися викраденим майном ОСОБА_4 не вдалося з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками поліції та власником майна ОСОБА_6 .

Посилаючись на викладені обставини та, приймаючи до уваги існуючі ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, прокурор вважає, що виникла необхідність у обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду. Наголосили, що у обвинуваченого на утриманні є неповнолітня дочка, він повинен заробляти кошти, щоб сплачувати аліменти, тому, просили застосувати до обивуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 19:00 год до 07:00 год. наступного дня.

Крім того, обвинувачений пояснив, що 01.10.22 р. порушив заборону цілодобово залишати місце проживання, встановлену ухвалою слідчого судді від 11.08.22 р., оскільки, допомагав матері та виносив сміття у смітник, біля якого зустрів працівників поліції.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду. Просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Щодо запобіжного заходу, покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, роботи, його репутацію, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих раніше запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період доби, тобто така заборона не передбачає примусової ізоляції підозрюваного від суспільства. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.?

Крім того, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, «Бекчієв проти Молдови» від 04.10.2005 року не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, а повинно підтверджуватися фактичними доказами.

Дослідивши клопотання прокурора та додані до нього докази, суд встановив, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання цілодобово, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні прокурора не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з іншими членами сім`ї.

Суд враховує, що ОСОБА_4 порушив вимоги ухвали слідчого судді від 11.08.22 р., якою застосовно до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком 60 діб до 10.10.2022 р., а саме: 01.10.2022 р. був відсутній за місцем свого проживання.

При цьому, суд бере до уваги, що станом на 12.10.22 р. запобіжний захід до ОСОБА_4 не був застосований, але обвинувачений прибув до суду за першим викликом, належним чином виконував свої процесуальні обов`язки.

Суд встановив, що будь-яких переконливих, обґрунтованих та документально підтверджених доказів того, що обвинувачений ухиляється від явки в судове засідання, переховується чи систематично порушує покладені на нього обов`язки, пов`язані з його статусом у даному кримінальному провадженні, прокурорм не надано.

Враховуючи положення ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочини, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що у свою чергу, потребує обрання запобіжного заходу.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено необхідності у застосуванні до обвинуваченого саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Прокурор не довів, що під час розгляду клопотання, що домашній арешт у певний період доби з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, не зможе забезпечити обвинуваченому належну процесуальну поведінку та запобігти встановленому ризику.?

Відповідно ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань. А відтак, правоохоронні органи мають можливість здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого та дотриманням ним встановлених судом обмежень.

Враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, з урахуванням його процесуальної поведінки, має на утриманні неповнолітню дитину, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише в певний період доби, що не позбавляє його можливості займатися суспільно-корисною роботою і виконувати життєво важливі функції для забезпечення своїх потреб та потреб неповнолітньої дочки.

Кримінальне провадження підсудне Радивилівському районному суду Рівненської області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги кримінального процесуального закону, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України - відсутні, а тому суд вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 177-179, 181, 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000086 (від 09.08.22 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України на 19 жовтня 2022 р. о 09:00 год. у приміщенні Радивилівського районного суду Рівненської області.

Кримінальне провадження розглядати одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Дубенському районному сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області подати суду до 18.10.22 р. досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000086 (від 09.08.22 р.) про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 19:00 год. до 07:00 год. наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- утримуватися від спілкування із свідком;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання відповідним державним органам свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України (у разі їх наявності).

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу становить 2 місяці по 11 грудня 2022 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали направити для виконання до відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1