ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 20.04.2022 року за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні 3-є неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, працюючого заступником голови Чернівецької обласної державної адміністрації (заступником начальника Чернівецької ОВА), - на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 червня 2022 року, -
У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 задоволено.
Відсторонено підозрюваного ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 №727/4363/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_10
Провадження №11-сс/822/167/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
ст. 309 КПК України
народження, від посади заступника начальника Чернівецької обласної військової адміністрації (заступника голови Чернівецької обласної державної адміністрації) строком до 04 липня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважають ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.06.2022 р. необґрунтованою, невмотивовано. Вказують на те, що у клопотанні та доданих до нього документах відсутні докази, згідно вимог ст. 155 КПК, які могли б підтвердити ризики, не доведено наявність підстав вважати, що такий захід, як відсторонення від посади, необхідний для припинення кримінального правопорушення, а також запобігання протиправній поведінці ОСОБА_6 , який перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування чи впливати на свідків. Тому просили вказану ухвалу скасувати та відмовити слідчому в задоволенні клопотання.
Суд першої інстанції, на думку захисту, порушив вимоги ст. 157 КПК України, чим неправомірно та безпідставно відсторонив ОСОБА_6 від займаної посади в умовах воєнного стану, не взяв до уваги те, що дії, які інкримінуються, є закінченими, а тому заходу для їх припинення застосовувати не потрібно, ризики, на які посилається сторона обвинувачення - відсутні, оскільки наведені аргументи є доволі абстрактними, нічим не підтвердженими, що свідчить про відсутність виправданого втручання у право на працю ОСОБА_6 ..
Вручена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, ґрунтується на документах, які містять ознаки підроблених та на припущеннях, тобто підозра належними доказами не підтверджена.
Стверджують, що ризики, на які слідчий суддя зробив посилання в ухвалі: незаконний вплив на свідків та іншого підозрюваного; знищення, підміна чи спотворення документів, що мають значення для досудового розслідування; вчинення іншого кримінального правопорушення, - відсутні, неіснуючі та такі, що ґрунтуються тільки на припущеннях, а доказів на їх підтвердження стороною обвинувачення навіть не наведено.
Вважають, що жодних належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення немає. Стороною обвинувачення та слідчим суддею не вмотивовано жодну підставу, передбачену ч.1 ст. 157 КПК України для відсторонення ОСОБА_6 від посади.
Окрім того, слідчим суддею неправомірно порушено право на захист ОСОБА_6 та не долучено до матеріалів справи докази щодо можливого підроблення митних декларацій; не взято до уваги те, що доказів які б свідчили, що підозрюваний протягом досудового розслідування впливав на будь-яку особу немає, крім того не зазначено неможливість впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_11 ..
Також, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має дружину та 3-х дітей, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, займає особливо важливу посаду в умовах воєнного стану.

Позиції сторін.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх підзахисний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав наведених в ній. Просили, скасувати ухвалу слідчого судді в повному обсязі та відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 про відсторонення від посади.
Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторін захисту та залишити ухвалу слідчого судді в силі, як законну, обґрунтовану та постановлену у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторін захисту, з`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ч.1 ст. 131 КПК України, відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За положеннями ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином дотримано не було.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, у клопотанні слідчого зазначено, що заступник начальника Чернівецької обласної військової адміністрації ОСОБА_6 , за попередньою змовою з директором Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної військової адміністрації ОСОБА_12 , директором та засновником Благодійної організації «Благодійний фонд «Невідкладна хірургічна допомога Буковини» ОСОБА_11 , а також іншими невстановленими службовими особами Чернівецької обласної військової адміністрації, вчинили розтрату ввіреного їм майна у особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану.
Внаслідок таких незаконних дій ОСОБА_6 , вчинених за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими службовими особами Чернівецької ОВА, щодо розтрати майна у вигляді гуманітарної допомоги, яке перебувало у його віданні, а саме автомобілів «Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI», з номером кузову НОМЕР_1 , вартість якого становить 404527,02 грн. (чотириста чотири тисячі п`ятсот двадцять сім гривень дві копійки), з наявним в ній медичним обладнанням вартістю 191523,26 грн (сто дев`яносто одна тисяча п`ятсот двадцять три гривні двадцять шість копійок), та «FIAT DUCATO», з номером кузову НОМЕР_2 , вартість якого становить 309197,90 грн. (триста дев`ять тисяч сто дев`яносто сім гривень дев`яносто копійок), спричинено державі матеріальну шкоду у особливо великих розмірах на загальну суму 905248,18 грн. (дев`ятсот п`ять тисяч двісті сорок вісім гривень вісімнадцять копійок), яка у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на день вчинення злочину.
20.04.2022 р. до ЄРДР внесені відомості №0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
31.05.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
На даний час, ОСОБА_6 займає посаду заступника голови Чернівецької обласної державної адміністрації (заступника начальника Чернівецької ОВА).
Метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, який полягає у відстороненні від посади, є припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.
Положенням ч. 2 ст. 157 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Так, зазначені в клопотанні заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 обставини, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Проте, відповідно до розподілу обов`язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату обласної державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням обласної державної адміністрації та №493-р від 05.05.2021 р. (а.п.97), ОСОБА_6 здійснює повноваження і функції відповідно до розподілу обов`язків та несе відповідальність за стан справ у дорученій сфері, забезпечує виконання на території області Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та Верховної Ради України, рішень обласної ради, розпоряджень обласної державної адміністрації, здійснює повноваження обласної державної адміністрації та державного контролю передбачені ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» відповідно до сфери своєї компетенції.
Згідно розпорядження голови Чернівецької ОДА ОСОБА_13 , до посадових обов`язків ОСОБА_6 віднесено стан справ у таких галузях як: агропромисловий комплекс, екологія та природні ресурси й житлово-комунальне господарство (а.п. 83, 84-86, 93-94).
Отже, з посадових обов`язків ОСОБА_6 , доданих до клопотання і наявних в матеріалах кримінального провадження вбачається, що в його обов?язки не входить перевезення, переміщення чи матеріальна відповідальність за транспортні засоби, отримані в якості гуманітарної допомоги, а будь-які інші посадові повноваження на ім`я підозрюваного відсутні та стороною досудового слідства не надані, як і не надано жодного підтвердження про причетність ОСОБА_6 саме до розпорядження гуманітарною допомогою.
Однак встановлено, що ОСОБА_6 виконував представницькі функції від імені влади з отримання на кордоні автомобілів, будь-яких інших дій з наданою допомогою не вчиняв. Наведене підтверджується документом поставки-транспортування урядом Італії, згідно якого ОСОБА_6 є вантажоодержувачем автомобілів (а.п.61-68).
Так, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про гуманітарну допомогу», до спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги належать: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим; обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Спеціально уповноважені державні органи з питань гуманітарної допомоги приймають рішення за погодженням із митними органами, податковими органами, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони здоров`я, у сфері економічного розвитку, державну фінансову політику, державну політику у сфері цивільного захисту, Міністерством внутрішніх справ України, органами Національної поліції, Національним банком України чи його філіями (територіальними управліннями).
Стаття 5 вказаного Закону визначає повноваження спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.
Згідно якої, до спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги віднесено: Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації здійснюють визнання гуманітарною допомогою для отримувачів та набувачів, місцезнаходження яких визначено на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці:
Спеціально уповноважені державні органи з питань гуманітарної допомоги забезпечують широку гласність у висвітленні через засоби масової інформації всіх аспектів своєї діяльності щодо отримання, розподілу та використання гуманітарної допомоги.
Тобто на сьогодні спеціально уповноваженими державними органами з питань гуманітарної допомоги є: Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України; комісія з питань гуманітарної допомоги при Раді міністрів Автономної Республіки Крим; комісії з питань гуманітарної допомоги при обласних, Київській та Севастопольській міських державних адміністраціях.
Слід звернути увагу на те, що відповідні комісії з питань гуманітарної допомоги та органи державної податкової служби здійснюють контроль щодо використання гуманітарної допомоги за цільовим призначенням.
Отже, наведене свідчить про те, що питанням/ми гуманітарної допомоги володіє, займається, контролює, вирішує, розпоряджається та ін. спеціально уповноважений державний орган, а не одна особа ОСОБА_6 , якій в даному кримінальному провадженні інкримінують ч.5 ст. 191 КК України.
Окрім того, колегія суддів вважає, що в клопотанні органу досудового розслідування не доведено ризиків не застосування до підозрюваного ОСОБА_6 такого обмежувального заходу, як відсторонення від посади.
Зокрема, в клопотанні фактично зазначено, що начебто підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, проте жодним доказом вказані твердження стороною обвинувачення необґрунтовано та не наведено в апеляційній інстанції з посиланням на докази які здобуті досудовим слідством.
Однак, відповідно до ч.2 ст. 155 КПК в клопотанні має бути виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Таких обставин також не наведено і доказів не надано.
Варто уваги й те, що перераховані в клопотанні підстави скоріше стосуються ризиків, які вказуються при обранні запобіжного заходу, а відносно останнього вже обраний запобіжний захід у вигляді застави і на нього покладено ряд обов`язків, серед яких і утримання від спілкування із іншими учасниками кримінального провадження.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що достатніх підстав, передбачених ст. 157 КПК України, для відсторонення ОСОБА_6 від вказаної у клопотанні посади, не встановлено. При цьому, слідчий та прокурор в апеляційному розгляді не надали жодних доказів, які б підтверджували, що відсторонення від займаної посади ОСОБА_6 на цей час є необхідним заходом.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного громадянина заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами цього права, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. У зв`язку з цим будь-які обмеження щодо реалізації вказаного права, у тому числі відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинні мати обмежений, тимчасовий характер, здійснюватися виключно з підстав та в порядку, передбачених кримінально-процесуальним законодавством.
На підставі встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що наслідки відсторонення ОСОБА_6 від посади перевищують необхідність та можливість досягнення завдань кримінального провадження, без якого неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і такі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, як відсторонення від посади.
Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.
У зв`язку з вище викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про те апелюють захисники в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , а тому апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 154, 155, 156, 157, 309, ч.3 ст. 407, ст. 422, ч.4 ст. 424 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 червня 2022 року, скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000114 від 20.04.2022 року про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3