Справа № 131/93/22
Провадження №11-кп/801/884/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку ч.4 ст.107 КПК України апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 липня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 липня 2022 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України терміном на 60 (шістдесят) днів до 24.09.2022
Одночасно визначено розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, в разі внесення якої обвинувачений може бути звільнений з-під варти з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 липня 2022 року. Просить винести своє рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час з 22:00 до 06.00 год. із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування поважності пропуску строків зазначив, що вступну та резолютивну частину ухвали була проголошена 27.07.2022, копію повного тексту ухвали було отримано ним 03.08.2022 тому апеляційну скаргу було подано в перший робочий день після вихідних.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, одружений, має двох малолітніх дітей.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор та захисник обвинуваченого в судове засідання не з`явилися, судом повідомлялися належним чином про час та місце судового засідання тому їх неявка з огляду на положення ст.422-1 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст.ст. 309, 310 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти діб. Як убачається з матеріалів судового провадження, вступна та резолютивна частина ухвали була проголошена 27.07.2022, копію повного тексту оскаржуваної ухвали було отримано ним 03.08.2022 тому апеляційну скаргу було подано в перший робочий день після вихідних. Таким чином, дані обставини суд вважає поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку на оскарження ухвали суду.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника суд зазначає, що висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Як вбачається з ухвали суду, прокурором в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому загрожує позбавленням волі на тривалий строк, що було враховано при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та продовженні його строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкції статті обвинувачення зможе переховуватись від суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який до затримання офіційно не працював, не мав постійного законного джерела доходу. Крім того ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування перебував у розшуку, тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407, 419,422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 27.07.2022. про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 27.07.2022. про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: