Справа № 372/2049/22
Провадження 1-кс-695/22
ухвала
Іменем України

26 вересня 2022 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області, про продовження строків тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, працюючого менеджером в страховій компанії «Інтер-плюс», одруженого, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

23.09.2022 року до суду надійшло вказане клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити вчинення злочинів.

Відповідно до наданих суду матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30 липня 2022 року приблизно о 23 год. 00 хв., точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до території дачної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , де в той час відпочивали в бесідці її друзі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Потому, ОСОБА_7 підійшов до присутніх, на що ті йому зробили зауваження та попросили покинути територію дачної ділянки, після чого, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів раптово виниклої неприязні до присутніх, підійшов до столу, що знаходився поряд бесідки та взявши ніж з дерев`яною рукояткою червоного кольору, який лежав на ньому підійшов до ОСОБА_9 , який в той час стояв обличчям до нього, і вирішив заподіяти останньому тяжкі тілесні ушкодження. З метою, реалізації свого злочинного умислу направленого на нанесення тяжких тілесних ушкоджень останньому, тримаючи ніж в правій руці, знаходячись в положенні стоячи, обличчям до потерпілого, наніс один удар гострою частиною леза ножа в область грудної клітини зліва ОСОБА_9 , чим спричинив йому проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки з наявністю лівобічного травматичного гемотораксу, а також перелом 6-го ребра, після чого його дії були припинені присутніми, та останнього було затримано.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають в прямому причинно наслідковому зв`язку з нанесеними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

31.07.2022 року матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851.

о 02 год. 55 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 01 год. 00 хв.).

31.07.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

01.08.2022 слідчим суддею Обухівського районного суду Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28 вересня 2022 року включно.

Відповідно до постанови керівника Обухівської окружної прокуратури від 22.09.2022, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000851 від 31.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до трьох місяців, тобто до 30 жовтня 2022 року включно.

Обґрунтовуючи необхідність продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий у клопотанні вказав на те, що завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до завершення строку застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не представляється можливими внаслідок складності провадження та не завершення проведення ряду судових експертиз, які призначені до відповідних експертних установ своєчасно, а також виконання інших слідчих (розшукових) дій з метою отримання відомостей, що мають істотне значення для кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в клопотанні слідчого.

Захисники в судовому засіданні заперечили проти клопотання слідчого в повному обсязі, посилаючись на суворість обраного запобіжного заходу, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників в повному обсязі та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників розгляду, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, підозрюваного вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Строки досудового розслідування продовжені до 30.10.2022 року.

Під час розгляду клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено, підозрюваний сім`ї та утриманців не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до завершення строку застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не представляється можливими внаслідок складності провадження та не завершення проведення ряду судових експертиз, які призначені до відповідних експертних установ своєчасно, а також виконання інших слідчих (розшукових) дій з метою отримання відомостей, що мають істотне значення для кримінального провадження.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини)

Підозрюваний під час розгляду клопотання не спростував своєї причетності до скоєння злочину, свого перебування у місті та у час скоєння злочину, однак посилався на неправомірність діянь також й інших осіб. Стороною захисту не наведено спростувань достовірності викладених у клопотанні обставин причетності підозрюваного до вчинення злочинних діянь, тому підозра є достатньо обґрунтована, а питання правильності остаточної кваліфікації і доведення винуватості у вчиненні злочину не може вирішуватись на цій стадії кримінального провадження та є передчасним.

За таких обставин, вважаю, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаного у клопотанні злочину є достатньо обґрунтована, оскільки існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому перевірка доведеності вини підозрюваного, встановлення його винності у скоєнні інкримінованого злочину виходять за межі цього судового розгляду та предмету доказування у цій справі.

З поданих слідчому судді матеріалів вбачається, наявність ризиків незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити злочинну діяльність.

Слід погодитись із доводами клопотання про те, що в ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та невиконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, адже з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдова) слід зазначити, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі, у разі визнання ОСОБА_7 винним, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, підозрюваний неодружений, не працює, а тому відсутність стійких соціальних зв`язків підвищує ризик переховування підозрюваного від слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час у кримінальному провадженні не зібрані всі докази, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином.

У разі застосування до більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, дані про його особу, враховуючи його майновий стан, репутацію, з огляду на те, що досудове розслідування по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вважаю необхідним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані з огляду на наступне.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки він під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду, а доводи захисту про достатність такого запобіжного заходу є непереконливими, оскільки захист посилався на наявність декількох місць проживання підозрюваного у різних адміністративно-територіальних одиницях, право користування запропонованим як основним місцем відбування домашнього арешту житловим приміщення із передбачених ЖК України підстав не доведено. Окрім того, такий запобіжний захід не в повній мірі унеможливить уникнення наявних у цій справі ризиків.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи які можуть виступити його поручителями.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, що злочин вчинено із застосуванням насильства.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вище зазначені відомості свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, а також застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний на час досудового розслідування.

Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що продовження тримання ОСОБА_7 під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Доводи підозрюваного по суті клопотання вважаю необґрунтованими, оскільки передбачені законом підстави для обрання його під варту підтверджені чинним судовим рішенням, а підстави для подальшого продовження строків тримання під вартою вбачаються із сукупності досліджених в цьому судовому засіданні належних і допустимих доказів. Доводи сторони захисту щодо достатності більш м`яких запобіжних заходів є непереконливими. Під час розгляду справи достатніх правових і фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотання не виявлено.

Доводи щодо неналежного стану здоров`я підозрюваного через спричинення тілесних ушкоджень під час припинення злочину і затримання на місці скоєння злочину очевидцями не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких доказів неможливості утримання під вартою за станом здоров`я не подавалось, також не доведено неефективність отриманого в умовах слідчого ізолятора лікування.

Покладення на адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України обов`язку невідкладно забезпечити надання підозрюваному належної медичної допомоги відповідно до стану здоров`я є достатнім і ефективним заходом реагування на скарги щодо стану його здоров`я для забезпечення фактичних потреб та дотримання прав підозрюваного.

Таким чином, зважаючи на принцип диспозитивності кримінального судочинства та змагальності сторін, під час розгляду клопотання вважаю переконливою позицію сторони обвинувачення, тому твердження слідчого та аргументи клопотання вважаю доведеними.

За таких обставин, клопотання слідчого слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, до 30 жовтня 2022 року включно.

Зобов`язати адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України невідкладно забезпечити надання ОСОБА_7 належної медичної допомоги відповідно до стану здоров`я та повідомити про прийняті заходи Обухівський районний суд Київської області.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1