Справа № 693/916/19
Провадження № 1-кп/702/5/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2022 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000124 від 24.03.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, українця, громадянина України, місце державної реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_7 не з`явилась,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 23.03.2019, близько 20 год 00 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до акту № 83 від 23.03.2019, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Черняхівського зі сторони перехрестя з вул. Городищанська в напрямку перехрестя з вул. Лісна у м. Жашків Черкаської області, в порушення вимог пунктів 2.3.б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі), 2.9 а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин), 12.2. (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги) та 12.3 ( у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, керуючи транспортним засобом в темну пору доби, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному з автомобілем напрямку.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/348 від 13.06.2019 отримала тілесні ушкодження у вигляді поверхневих осаднених ран мочки лівої вушної раковини, передньої стінки живота, лівого ліктьового суглоба, лівої молочної залози, верхньої третини правого стегна, обох колінних суглобів та обох гомілок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також закритого перелому діафізу правої малогомілкової кістки в середній третині, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Згідно висновку експерта № 4/380 від 26.06.2019, в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а саме вимог п. 12.3 ПДР України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України (на момент вчинення злочину) порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, критично оцінив свою протиправну поведінку, дав правдиві показання про всі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, показав, що 23.03.2019 він поїхав на рибалку в м. Жашків власним автомобілем і перебував біля водойми до вечірнього часу. У вечірній час він згадав, що йому потрібно прийняти ліки, проте при ньому не було води, щоб запити таблетку. Оскільки без води він таблетку проковтнути не міг, тому він підійшов до хлопців, які сиділи поруч, і попросив у них воду. Вони повідомили, що води немає, а є морс, який йому запропонували. Він випив таблетку та запив її морсом, що йому надали невідомі хлопці. Зробивши 4-5 ковтків, він зрозумів, що замість морсу він випив спиртний напій. Стан після випитого був більш менш нормальний, гловокружіння та запаморочення він не відчував. Розуміючи, що він випив спиртний напій та що Правилами дорожнього руху заборонено керувати автомобілем, приблизно о 20 год 23.03.2019 він їхав власним автомобілем до дому. По дорозі додому він заїхав у торговий заклад та купив пляшку горілки, яку поклав у салон автомобіля.

Коли він їхав додому, то на вулиці вже сутеніло. На вул. Черняхівського, він мав намір здійснити поворот до вулиці, де знаходиться його домоволодіння. Швидкість автомобіля була не більше як 40 км/год. За 30-40 м до повороту в зустрічному напрямку рухався автомобіль, який на дві секунди його засліпив ближнім світлом фар. Він прийняв лівіше, та продовжив рух. Після того, як він розминувся з зустрічним автомобілем, він подивився в дзеркало заднього виду, перед виконанням маневру повороту та переконавшись, що позаду нього відсутні автомобілі, відчув різкий удар та звук розбитого скла. Він зупинився, дві хвилини постояв та вирішив продовжити рух, оскільки вважав, що йому молодь розбила скло, кинувши каменем. Він так подумав, оскільки тиждень назад, йому діти розбили скло на автомобілі. Через дві хвилини він став розвертатися та в цей момент побачив, що на узбіччі лежить людина. Він різко загальмував, та зупинив свій автомобіль. Він підійшов ближче та побачив, що це була жінка. Він запитав, що з нею трапилось, вона сказала, щоб він її не чіпав, бо у неї все болить. Згодом підійшов ще один чоловік, який сказав йому викликати швидку допомогу, проте через сильне хвилювання, він не зміг знайти свій телефон у автомобілі, який від різкого гальмування десь залетів. Потім чоловік, що підійшов, повідомив, що він викликав швидку і поліцію. Від хвилювання, він взяв пляшку горілки, яка була у нього в автомобілі, і трішки випив. Зіткнення відбулось правою частиною його автомобіля, праве крило автомобіля і фара були розбиті. Після дорожньо-транспортної пригоди 23.03.2019 йому проводили огляд на стан сп`яніння в Жашківській лікарні, приблизно через годину.

До моменту зіткненні він потерпілу не знав. Після зіткненні він із потерпілою спілкувався лише раз, приблизно через п`ять днів. Коли ОСОБА_8 була у лікарні, то до неї ходила його дружина. Він оплатив лікування ОСОБА_8 за час перебування її у Жашківській районній лікарні. Оскільки потерпіла ОСОБА_8 скаржилась на головні болі, він оплатив їй автомобіль та завіз її в м. Умань на томографічне обстеження.

На наступний день після події до нього додому приїхала ОСОБА_9 , яка розмовляла з його дружиною та повідомила, що ОСОБА_8 під час ДТП пошкодила особистий одяг, на що дружина запропонувала все відшкодувати. ОСОБА_9 сказала, щоб вони заплатили їм 25 000 грн і вони до них не будуть мати будь-яких претензій. Його сім`я надала потерпілій ОСОБА_8 допомогу у сумі 25 000 грн, про яку вони домовлялись, про що ОСОБА_8 написала нотаріально засвідчену заяву. Він не знає, що це була за допомога, вони сказали, що взагалі не будуть до нього мати претензій ні матеріального ні морального характеру.

Сума допомоги, яку він надав потерпілій ОСОБА_8 складає 25 000 грн та 3000 грн за наданими чеками за лікування, ще надав їй допомогу на лікування без чеків, точну суму він не пам`ятає.

Після виписки з Жашківської районної лікарні він телефонував до ОСОБА_9 і запитував про стан здоров`я ОСОБА_8 . ОСОБА_10 говорила, що все нормально, але хочуть поїхати у госпіталь м. Києва та перевірити стан здоров`я ОСОБА_8 23.04.2019 до нього приїхали ОСОБА_8 з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_11 і повідомили, що вони були в госпіталі та їй зробили операцію на ключиці. Операція офіційно коштує 45 000 грн, але їм провели операцію за 5000 грн чи 500 доларів, він не пам`ятає.

Цивільний чоловік ОСОБА_8 . ОСОБА_11 сказав, щоб він їм заплатив ще 100 000 грн. При цьому будь-яких документальних підтверджень про проведену операцію вони йому не надали. Оскільки він не працює, а є пенсіонером, він їм даних коштів не надав. Коли ОСОБА_8 з чоловіком приїхали до нього після операції у м. Києві по гроші, то пояснили, що гроші які він давав раніше в сумі 25 000 були витрачені на лікування в м. Київ, а їм нічого не залишилось, а їм потрібно ремонтувати автомобіль.

Він шкодує про вчинене, після дорожньо-транспортної пригоди він ходив до потерпілої ОСОБА_8 та просив вибачення, лікування, що надавалось потерпілій у Жашківській районній лікарні він відшкодував. Моральну шкоду у сумі 25 000 грн він також відшкодував, а тому цивільний позов заявлений потерпілою у сумі 300 000 грн він не визнає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 вказав, що з урахуванням позитивної характеристики на обвинуваченого та наявності обставин, що пом`якшують покарання просив призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, скасувати арешт майна. З приводу цивільного позову зазначив, що обвинувачений не визнав позов у повному обсязі, оскільки він повністю відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_8 та показаннями свідків допитаних в судовому засіданні.

Спричинені потерпілій тілесні ушкодження, згідно змісту позовної заяви у вигляді закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, надриву дельтовидних зв`язок лівого голінно-стопового суглоба та закритого вивиху стернального кінця правої ключиці не входять у обсяг обвинуваченння є недоведеними та не можуть враховуватися судом при вирішенні цивільного позову. Висновок судово-психіатричної експертизи не може бути належним та допустимим доказом, оскільки експертом взято до уваги показання свідків та ОСОБА_8 , які не відповідають фактичним тілесним ушкодженням та моральній шкоді спричиненій кримінальним правопорушенням. При проведенні експертного дослідження розмір можливої моральної шкоди визначено експертом за формулою ОСОБА_12 , проте дана методика виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз, а тому даний доказ є недопустимим. Просив відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої у повному обсязі, витрати за проведення експертизи покласти на цивільного позивача у даній справі.
Судом встановлено, що згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2019 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000124 за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з рапортом 23.03.2019 отримано заяву та зареєстровано ЄО № 954 від 23.03.2019 як ДТП з травмованими, за повідомленням зі служби 102 про те, що 23.03.2019 о 20 год 11 хв за адресою Жашківський район м. Жашків на трасі в сторону с. Скибина водій авто Фольцваген НОМЕР_1 збив дівчину. Карета ШМД на місці. Водій даного авто в стані алкогольного сп`яніння, заявник ОСОБА_13 .
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.03.2019, проведеного о 20 год 25 хв встановлено видимість з місця водія з увімкненим ближнім світлом фар 50 м, з увімкненим дальнім світлом фар -150 м; локалізація пошкоджень на транспортному засобі розбита права сторона лобового скла та пошкоджена передня права фара.
Згідно даних план-схеми до протоколу огляду місця події графічно зображені координати положення автомобіля Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 на дорозі.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.03.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до змісту обвинувального акту зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився 23.02.2019, проте згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд був проведений 23.03.2019, що не заперечував обвинувачений ОСОБА_3 . Зазначення датою проведення огляду 23.02.2019, суд вважає технічною опискою, що не впливає на встановлені безпосередньо під час судового розгляду обставини.
Згідно даних протоколу огляду предмету від 25.03.2019 було оглянуто автомобіль Volkswagen Passat В2, д.н. НОМЕР_1 , синього кольору, 1995 року випуску. При проведенні огляду виявлені наступні пошкодження: розбита права частина лобового скла, яка загнута в салон автомобіля, уламки якого розсипані в салоні автомобіля на правому передньому сидінні та на підлозі, в салоні автомобіля відламане скло заднього виду, яке знаходиться на передньому правому сидінні, пошкоджені склоочисники лобового скла, наявні пошкодження на правій передній стінці рами, а саме вм`ятина та відшарування фарби; розбита права передня фара, уламки скла якої частково залишились в корпусі фари та відсутній правий передній вказівник повороту; відсутня права передня протитуманна фара; наявні потертості на правій стороні переднього бампера автомобіля; праве переднє скло заднього виду обмотане клейкою стрічною. Виявлений під час огляду автомобіль приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та поміщено на зберігання на територію Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області (вул. Соборна, 73 м. Жашків).
Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.03.2019 оглянутий автомобіль Volkswagen Passat В2, д.н. НОМЕР_1 , синього кольору, 1995 року випуску, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000124 від 23.03.2019.
Відповідно до ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 11.04.2019 накладено арешт на легковий автомобіль Фольцваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений 23.03.2019 в ході проведення огляду місця ДТП у ОСОБА_3 та належний йому на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який знаходиться на території Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області та залишено на зберіганні на території Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.
Відповідно до висновку експерта № 05-7-01/348 від 13.06.2019 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено рвану рану тім`яної ділянки голови, поверхневі осаднені рани мочки лівої вушної раковини, поверхневі осаднені рани лівого ліктьового суглоба, поверхневі осаднені рани по передній стінці живота, поверхневі осаднені рани на лівій молочній залозі, поверхневі осаднені рани верхньої третини правого стегна, поверхневі осаднені рани обох колінних суглобів та обох гомілок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також закритого перелому діафізу правої малогомілкової кістки в середній третині, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до висновку експерта № 4/308 від 21.05.2019 до моменту ДТП рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автомобіля Volkswagen Passat В4, д.н. НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані. Оскільки товщина переднього лівого гальмового диска не відповідає вимогам підприємства виробника, тому згідно з вимогами п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України, експлуатації даного транспортного засобу заборонялася. До моменту ДТП рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автомобіля Volkswagen Passat В4, д.н. НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані. Оскільки товщина переднього лівого гальмового диска не відповідає вимогам підприємства виробника, тому згідно з вимогами п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України, експлуатації даного транспортного засобу заборонялася. Водій автомобіля Volkswagen Passat В4, д.н. НОМЕР_1 мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом проведення технічного обслуговування автомобіля.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № 4-000308 від 21.05.2019 в кримінальному провадженні № 0000124 витрати складають 2512,16 грн.
Відповідно до висновку експерта № 4/380 від 26.06.2019 в дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. У момент виникнення перешкоди для руху, який вказаний у додаткових вихідних даних, водій автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди, тому в його діях вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Оскільки, в момент потрапляння в поле зору водія автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 пішохода ОСОБА_8 , водій автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди, тому в діях водія автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, і для виконання яких він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів, не мав.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № 4-000380 від 26.06.2019 в кримінальному провадженні № 0000124 витрати складають 1256,08 грн.
Відповідно до змісту обвинувального акту зазначено, що згідно висновку експерта № 4/327 від 28.05.2019 в дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Проте надані стороною обвинувачення докази свідчать про те, що дані висновки встановлені у висновку експерта № 4/380 від 26.06.2019. Іншої експертизи за вказаними в обвинувальному акті реквізитами на встановлення відповідності дій водія правилам ПДР України та причинного зв`язку з виникненням даної ДТП матеріали справи не містять. Наявність описки в одному з абзаців обвинувального акту, де помилково зазначено висновок експерта № 4/327 від 28.05.2019 замість №4/380 від 26.06.2019, не впливають на доведеність винуватості особи та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому, оскільки підтверджують безпосередньо встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення та не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до висновку експерта № 05-7-01/532 від 29.07.2019 на вирішення якої експерту поставлено питання чи змінилась ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 після надання нею виписного епікризу № 7628, згідно якого у неї було виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху стернального кінця правої ключиці, встановлено, що у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено рвану рану тім`яної ділянки голови, поверхневі осаднені рани мочки лівої вушної раковини, поверхневі осаднені рани лівого ліктьового суглоба, поверхневі осаднені рани по передній стінці живота, поверхневі осаднені рани на лівій молочній залозі, поверхневі осаднені рани верхньої третини правого стегна, поверхневі осаднені рани обох колінних суглобах та обох гомілок, закритий перелом діафізу правої малогомілкової кістки в середній третині, закритий вивих стернального кінця правої ключиці. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в час та за обставин, вказаних в ухвалі та відносяться: поверхневі рани до легких тілесних ушкоджень, рвана рана до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, перелом та вивих до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, з висновків експертів вбачається наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали, у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.06.2019 за участю свідка ОСОБА_3 останній показав місце наїзду на пішохода, яке знаходиться на відстані 0,6 м від правого краю проїзної частини та 12,3 м. від електроопори, замірами встановлено, що видимість пішохода була на відстані 38,5 до місця наїзду.

Суд визнає протокол проведення слідчого експерименту від 12.06.2019 за участю свідка ОСОБА_3 , якого в подальшому було визнано підозрюваним та обвинуваченим, належним та допустимим доказом, оскільки протокол слідчого експерименту було проведено з метою відтворення обставин ДТП, до проведення слідчого експерименту були відсутні дані про те, що саме ця особа винувата у порушенні правил дорожнього руху, оскільки висновок експерта, яким було встановлено, що саме дії цієї особи призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у ч. 1 ст. 286 КК України, був наданий після проведення слідчого експерименту.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.06.2019 проведеного за участі потерпілої ОСОБА_8 встановлено, що місце наїзду розташоване на узбіччі на відстані 3,1 м від краю проїзної частини та 9,6 м від електроопори, швидкість руху пішохода становила 8,2 км/год.

З висновків експертів щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень вбачається, що заподіяні потерпілій тілесні ушкодження у вигляді перелому та вивиху належать до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Проте, спричинений потерпілій закритий вивих стернального кінця правої ключиці не поставлений обвинуваченому в провину.
Разом з тим, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час судового розгляду прокурором не змінювався обсяг обвинувачення, відповідно до ст. 337, 338 КПК України, а тому обсяг обвинувачення відносно ОСОБА_3 суд розглядає в межах того обвинувачення, що інкримінується в обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, компрометуючих матеріалів на ОСОБА_3 до міської ради не надходило, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст. 12 КК України вчинив нетяжкий злочин, з урахуванням ст. 5 КК України.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Обставинами, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні виду та розміру покарання суд також враховує відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, оцінки своєї протиправної діяльності, правдиві показання про всі обставини вчиненого злочину, позицію представника потерпілої, яка вважає, що обвинуваченому слід призначити найбільш суворий вид покарання, та те, що він раніше не судимий та вважає з урахуванням всіх наведених вище обставин, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. З урахуванням того, що обвинувачений отримує дохід у виді пенсії находить за можливе призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі наближеному до нижньої межі санкції статті, з позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, оскільки злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду покарання обвинуваченому суд також враховує, що призначення покарання у виді виправних робіт, та обмеження волі є неможливим з урахуванням ч. 2 ст. 57 та ч. 3 ст. 61 КК України, а покарання у виді арешту нестиме для обвинуваченого надмірний тягар.

Обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України 23.03.2019.
Відповідно до ч.1-3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
З урахуванням положень ч. 1-3 ст.5 КК України суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, з урахуванням редакції санкції на момент
вчинення правопорушення, а саме на 23.03.2019.
Підстав для застосування ст. 69 та ст. 69 - 1 КК України суд не вбачає.
Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із наступного.
У своєму позові та доповненні до позовних вимог потерпіла ОСОБА_8 просить стягнути з цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 завдану злочином моральну шкоду у розмірі 300 000 грн, обґрунтовуючи його наступним.
Так, 23.03.2019 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй були спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку, закритий перелом правої малої гомілкової кістки, множинні осаднені рани, рвана рана тім`яної ділянки голови, рваної рани лівої вушної раковини, закритого вивиху стернального кінця правої ключиці, закритого перелому правої малогомілкової кістки у середній третині, забій м`яких тканин лівого ліктьового суглоба, надрив дельтовидних зв`язок лівого голінно-стопового суглоба, і інші тілесні ушкодження. Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень вона лікувалась в Жашківській центральній районній лікарні стаціонарно з 23.03.2019 до 02.04.2019 та в Київській медичній клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 15.04.2019 до 20.04.2019, де було проведено хірургічне втручання усунення вивиху стернального кінця правої ключиці, лавсанопластика.
Тілесні ушкодження, отримані в даній ДТП спричинили моральну шкоду, яка полягає у перенесеному переляку за своє фізичне здоров`я та за відносини з ОСОБА_14 , з яким вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад сім років.
Тілесні ушкодження створили незручності у спілкуванні з близькими людьми у гіпсовій пов`язці на правій нозі вона була до 06.06.2019, а тому не могла у цей період самостійно себе обслуговувати (у справлянні потреб гігієни тіла, пересуванні за потребами, приготуванні їжі, підтриманні сімейних і інтимних стосунків з ОСОБА_14 , у спілкуванні з його батьками, утриманні приміщення у якому вони проживають з ОСОБА_14 у належному стані), дискомфорту від шраму на передній частині грудини, від якого вона знічується та їй стає ніяково, вона змушена прикривати шрам одягом; дискомфорту від шраму на голові у волоссі, який вона відчуває при митті голови та розчісуванні.
ЇЇ хворобливий стан гнітить ОСОБА_14 та його батьків, вони хвилюються з приводу її здоров`я, все це гнітить і її, від цього вона морально страждає.
Крім цього вона з ОСОБА_14 будують власний будинок, а за отриманих травм вона не може приймати участь у будівництві будинку, а чоловік, допомагаючи їй, відволікається від будівництва.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона є матір`ю цивільного чоловіка потерпілої ОСОБА_8 23.03.2019 їй зателефонував син ОСОБА_11 і повідомив, що його цивільна дружина ОСОБА_8 потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, її збив автомобілем ОСОБА_3 . Коли вона приїхала до лікарні у ОСОБА_8 був розірваний одяг, на голові була велика рвана рана, дві ноги були травмовані, на правій нозі був закритий перелом, на лівій нозі була велика гематома, живіт до грудей був щесаний, вухо розірване на щоці була садина. ОСОБА_8 перебувала у Жашківській районній лікарні приблизно 8-9 днів. На ногу вище коліна був накладений гіпс. У період лікування ОСОБА_8 давали постійно знеболююче, вона скаржилась, що у неї болить рука у лікті. Після виписки з лікарні ОСОБА_8 не могла самостійно їсти через постійний біль у правій руці. Оскільки біль у руці не проходив вони звернулись на консультацію до лікаря у столичній лікарні. Лікар подивився на ренгенівські знімки, що були зроблені у перший день після ДТП та повідомив, що є травма яку потрібно лікувати хірургічним шляхом. Через пару днів ОСОБА_15 відвезли у госпіталь у м. Київ та в Київській лікарні зробили операцію. Їй підшили вивих стернального кінця правої ключиці, після цього вона перебувала у лікарні приблизно тиждень. Після оперативного втручання права рука довгий час була у бандажі, права нога до сідниця була в гіпсу. ОСОБА_8 перебувала в гіпсові приблизно два місяці і бандаж на руці носила близько місяця. Через два місяці ОСОБА_8 зробили повторний рентген, виявили, що кістка на нозі не зрослась і їй знову наклали гіпс, в якому вона була близько місяця.

Після лікарні ОСОБА_8 повернулась до їхнього будинку, у якому вона проживала разом із її сином до ДТП. Після лікування їй було дуже тяжко, ОСОБА_8 не могла сама себе обходити, потребувала постійного стороннього догляду, навіть їсти сама не могла, вона страждала психологічно. ЇЇ син ОСОБА_11 доглядав за ОСОБА_8 та в цей період не працював, доходів у них не було, всі заощадження витратили на лікування потерпілої. Вона зі своїм чоловіком допомагали їм всім необхідним, купували харчі, оплачували комунальні послуги. До дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 була активною, весь час працювала. Перед ДТП ОСОБА_8 мала намір влаштуватися на роботу, подала резюме, коли вона перебувала в лікарні їй зателефонували і повідомили, щоб вона виходила на роботу, проте через лікування вона втратила роботу. ОСОБА_8 хвилювалась через свій безпорадний стан, боялась, щоб вони її не покинули, щоб її чоловік ОСОБА_11 її не покинув, боялась залишитись самотньою. До дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 та її син ОСОБА_11 купили будинок і розпочали там ремонт. Через безпорадний стан ОСОБА_8 та догляд за нею ОСОБА_11 , вони не мали можливість продовжувати ремонт у власному житлі.

Коли ОСОБА_8 перебувала у Жашківській районній лікарні до неї в лікарню один раз приходив ОСОБА_3 , а загалом приходила його дружина ОСОБА_16 . ОСОБА_3 з дружиною надали ОСОБА_8 компенсацію у розмірі 28 000 грн. 25000 грн дали як моральну компенсацію, а 3000 грн за витрачені кошти на лікування по чекам. Дані кошти були витрачені на лікування ОСОБА_8 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що є батьком цивільного чоловіка потерпілої ОСОБА_8 23.03.2019 трапилась дорожньо-транспортна пригода з їхньою невісткою. Після даної пригоди ОСОБА_8 перебувала у Жашківській районній лікарні, отримала перелом ноги, забої правої сторона тіла та голови. Майже все тіло було в синцях. Після виписки її з лікарні, ОСОБА_8 повернулась до нього в дім, у якому вона проживала разом із його сином ОСОБА_11 . Після лікування ОСОБА_8 було весь час погано, вона не могла самостійно їсти через біль у правій руці. ОСОБА_8 постійно скаржилась на біль у правій руці та головокружіння. Через деякий час вони звернулись до лікаря у м. Київ і діагностували проблеми з ключицею. У м. Києві ОСОБА_8 зробили операцію. Його син ОСОБА_11 був постійно біля ОСОБА_8 , також їй допомагала його дружина ОСОБА_9 , вони її купали, переодягали, водили до туалету, оскільки ОСОБА_8 не могла самостійно себе обходити, будь-якої роботи не виконувала. ОСОБА_8 з цього приводу хвилювалась, що вона їм приносить дискомфорт, що є для них тягарем. ОСОБА_8 перебувала в гіпсу приблизно 2-2,5 місяці. До дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 постійно працювала, була за кордоном на роботі. Перед операцією в м. Києві вони звертались до ОСОБА_3 , щоб він їм надав кошти на лікування в м. Києві, але останній відмовив у допомозі. Кошти на лікування ОСОБА_8 витрачались з їхнього сімейного бюджету та витрачено приблизно 25 000-30 000 грн. Зі слів його дружини обвинувачений надав кошти в сумі 3000 грн на лікування і 25 000 на відшкодування моральної шкоди. ОСОБА_15 з ОСОБА_11 будували собі будинок, через ДТП вони не могли продовжувати будівництво та ремонт.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_9 та тіткою цивільного чоловіка потерпілої. Після дорожньо-транспортної пригоди вона їздила провідували ОСОБА_8 у Жашківську районну лікарню. ОСОБА_8 була вся в синцях, тіло обдерте, голова побита, самостійно підвестись не могла. ЇЇ племінник ОСОБА_11 протягом двох місяців перебування ОСОБА_8 у гіпсовій пов`язці був біля неї, годував її з ложки. ОСОБА_8 часто плакала, хвилювалась, що на може працювати та не може здійснювати будівництво та ремонт власного будинку. Вона боялась їздити транспортом, переходити дорогу, для неї це був великий стрес. До ДТП ОСОБА_8 працювала неофіційно та планувала влаштуватись на офіційну роботу, але у зв`язку з цією подією їй у роботі відмовили. Після аварії та лікування у Жашківській районній лікарні вона скаржилась на біль у правій руці, через перелом ноги їй була накладена гіпсова пов`язка, через ушкодження голови вона скаржилась на біль голови, на потилиці волосяний покрив був відсутній, вуха були подерті. Коли вона приїздила провідувати ОСОБА_8 , то бачила як ОСОБА_11 її годував, підводив і водив до туалету, самостійно обходити вона себе не могла. ОСОБА_8 проводили оперативне втручання в м. Києві на правій руці в області ключиці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_9 та тіткою цивільного чоловіка потерпілої. На наступний день після дорожньо-транспортної пригоди вона прийшла провідати ОСОБА_8 , принесла чистий одяг та стала її переодягати. Коли вона зняла з ОСОБА_8 одяг, то побачила, що все тіло було обдерте, одна суцільна рана, частково волосся на голові було вирване. З ОСОБА_8 у лікарні постійно перебував її цивільний чоловік ОСОБА_11 . Вона приходила до неї у лікарню і бачили як ОСОБА_8 хвилюється за те, що не може працювати і за свій безпорадний стан. Також ОСОБА_15 хвилювалася яким буде її тіло і чи не залишаться на тілі рубці. ОСОБА_8 виросла у багатодітній сім`ї, зростала без батька та звикла розраховувати лише на себе. ОСОБА_15 не звикла бути для когось тягарем та з цього приводу також дуже хвилювалась. ОСОБА_8 планувала йти на роботу, але так як вона потрапила в ДТП, у роботі їй відмовили. На період догляду за дружиною ОСОБА_11 також не працював, оскільки змушений був всю увагу приділяти догляду за ОСОБА_15 . ОСОБА_15 та ОСОБА_11 будували власний будинок в Жашківському районі, проте через ДТП будівництво та ремонт не вели.

Відповідно до висновку експерта від 26.10.2021 № СЕ-19/124-21/9243-ПС ситуація, що пов`язана з отриманням ОСОБА_8 у вказаній ДТП тілесних ушкоджень і її лікуванням була психотравмуючою для неї. У ОСОБА_8 констатується значний ступінь інтенсивності психічних (на моральному рівні) страждань-негативні емоційні переживання, зворотні зміни у функціонуванні окремих структур особистості, що призвели до тимчасових порушень в основних сферах діяльності. Дана ситуація була психотравмуючою для ОСОБА_8 , внаслідок зазначеного ОСОБА_8 були завдані страждання (моральна шкода). За спричинені страждання внаслідок отримання у вказаній ДТП ушкоджень та її наслідків орієнтована грошова компенсація може становити 108 МЗП, розмір якої встановлюються рівнем розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду.
Захисник заперечуючи цивільний позов вказував, що висновок експерта містить посилання на те, що розрахунок розміру відшкодування моральної шкоди проведено за методикою (формулою) Ерделевського. Разом з тим, методика Ерделевського 29.01.2016 припинена до використання Міністерством юстиції України, а отже висновок експерта не може бути визнаний як допустимий доказ.

Проте суд не може в повній мірі погодитись з такою позицією захисника.

На вирішення експерта, відповідно до ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.03.2021, крім можливого розміру компенсації дійсної моральної шкоди, для визначення якої, відповідно до висновку експерта використовувалась модифікована відкоригована формула ОСОБА_12 , були поставлені і інші питання, використовувались інформаційні джерела та інша рекомендована науково-технічна довідкова література, інші інформаційні джерела, включені в перелік науково-технічної та довідкової літератури, що використовується при проведенні психологічної експертизи затверджених наказом від 08.05.2018 № 1467/5 «Про затвердження переліків рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовуються під час проведення судових експертиз», а тому посилання захисника на недопустимість висновку вцілому є безпідставною та враховується судом в частині психотравмуючого впливу.

Заперечуючи проти пред`явленого позову обвинувачений та його захисник зазначали, що оскільки суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, а відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 інкримінується заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень у вигляді поверхневих осаднених ран мочки лівої вушної раковини, передньої стінки живота, лівого ліктьового суглоба, лівої молочної залози, верхньої третини правого стегна, обох колінних суглобів та обох гомілок, а також закритого перелому діафізу правої малогомілкової кістки в середній третині, а тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, надриву дельтовидних зв`язок лівого голінно-стопового суглоба та закритого вивиху стернального кінця правої ключиці не поставлені обвинуваченому у провину, а тому суд не може виходити за межі пред`явленого обвинувачення та вирішувати цивільний позов за межами обвинувачення.
Суд частково погоджується з такою позицією захисника в частині не врахування закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, надриву дельтовидних зв`язок лівого голінно-стопового суглоба, оскільки дані тілесні ушкодження не підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду.
З проводу тілесних ушкоджень у вигляді закритого вивиху стернального кінця правої ключиці та розгляду цивільного позову в межах пред`явленого обвинувачення суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Як було встановлено судом вище, відповідно до висновку експерта № 05-7-01/532 від 29.07.2019 на вирішення якого поставлено питання чи змінилась ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 після надання нею виписного епікризу № 7628, згідно якого у неї було виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху стернального кінця правої ключиці експертом зроблені такі висновки. Так, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено рвану рану тім`яної ділянки голови, поверхневі осаднені рани мочки лівої вушної раковини, поверхневі осаднені рани лівого ліктьового суглоба, поверхневі осаднені рани по передній стінці живота, поверхневі осаднені рани на лівій молочній залозі, поверхневі осаднені рани верхньої третини правого стегна, поверхневі осаднені рани обох колінних суглобах та обох гомілок, закритий перелом діафізу правої малогомілкової кістки в середній третині, закритий вивих стернального кінця правої ключиці. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в час та за обставин, вказаних в ухвалі та відносяться: поверхневі рани до легких тілесних ушкоджень, рвана рана до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, перелом та вивих до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, з висновку експерта вбачається спричинення потерпілій ОСОБА_8 , крім ушкоджень, які зазначені в обвинувальному акті, і інших ушкоджень, в тому числі у вигляді закритого вивиху стернального кінця правої ключиці,що знаходиться в прямому причинному зв`язку між порушенням водієм правил дорожнього руху та наслідками, що настали.

Обвинувачений заперечень з приводу спричинення тілесних ушкоджень у вигляді закритого вивиху стернального кінця правої ключиці не висловлював.
Доказів зворотного під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, згідно з довідкою Жашківської центральної лікарні № 55 від 01.04.2019 ОСОБА_8 з 23.03.2019 до 01.04.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні та станом на 01.04.2019 продовжує хворіти на амбулаторному лікуванні. Відповідно до описової частини висновку експерта № 05-7-01/532, на рентгенограмі ОГК в прямій проекції від 26.03.2019 (в період перебування в Жашківській районній лікарні) виявлено вивих стернального кінця правої ключиці; згідно медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_8 у останньої 15.04.2019 діагностовано розрив ключично-стернального з`єднання справа та 17.04.2019 виконана репозиція стернального з`єднання лавсанопластика.

Таким чином, спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень 23.03.2019 у вигляді закритого вивиху стернального кінця правої ключиці встановлено під час судового розгляду та приймається судом до уваги під час вирішення цивільного позову.
Заперечуючи проти пред`явленого позову обвинувачений та його захисник зазначали про наявність заяви потерпілої ОСОБА_8 про отримання допомоги від обвинуваченого, що свідчить про повне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 27.03.2019 остання заявляє про те, що 23.03.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_3 , в результаті якої їй нанесені тілесні ушкодження і на даний час вона знаходиться на лікуванні у Жашківській районній лікарні, ОСОБА_3 надав їй матеріальну допомогу на лікування в сумі 28 000 грн. ОСОБА_8 підтверджує факт повної сплати даної суми за нанесену їй матеріальну та моральну шкоду, яку вона отримала в момент підписання цієї заяви. Претензій до ОСОБА_3 матеріального характеру вона не має і в подальшому не буду мати. В суд про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, звертатися не буду. Просить закрити кримінальне провадження за даним фактом в зв`язку з примиренням сторін.
Представник позивача під час судового розгляду не заперечувала написання даної заяви потерпілою ОСОБА_8 , проте зазначала, що дана заява була написана 27.03.2019, через 5 днів після вчинення злочину. На вказану дату потерпіла не знала, що їй буде необхідне подальше лікування, яке вона проходила у Київській міській лікарні, у зв`язку з вивихом стернального кінця правої ключиці та реабілітації. Дані кошти були спрямовані на подальше лікування потерпілої.
Аналізуючи надану обвинуваченим копію заяви потерпілої ОСОБА_8 , суд зазначає, що написана потерпілою ОСОБА_8 заява про відмову від претензій морального та матеріального характеру відносно обвинуваченого у зв`язку з отриманням матеріальної допомоги на лікування у сумі 28 000 грн не може бути підставою для відмови від стягнення моральної шкоди. Право на відшкодування моральної шкоди є правом потерпілої, дана розписка написана у період перебування ОСОБА_8 на лікуванні у Жашківській районній лікарні, в подальшому потерпіла проходила лікування в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, а тому наявність даної розписки не може свідчити про те, що обвинуваченим повністю відшкодована моральна шкода завдана злочином в обсязі необхідному для задоволення порушених прав потерпілої.
Виходячи з положень Цивільного кодексу України, майнова шкода полягає в позбавленні особи належних їй цінностей, грошей, майна, матеріальних благ. Враховуючи, що ОСОБА_8 набула статусу потерпілої в порядку ч.1 ст.55 КПК України і є особою, якій вчиненим злочином спричинено шкоду, вона має права на відшкодування завданої моральної шкоди.
За змістом ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".
Відповідно до роз`яснень вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Завдану моральну шкоду потерпіла ОСОБА_8 оцінює у розмірі 300 000 грн. Дану суму моральної шкоди потерпіла обґрунтувала в цивільному позові та через свого представника підтримала позовні вимоги в судовому засіданні.
Суд, приймаючи у межах кримінального провадження рішення в частині, що стосується цивільного позову, має ретельно перевірити всі вимоги позивача, врахувати майновий стан винного, його стан здоров`я та вжити інших заходів для справедливого вирішення цього питання. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення ( Постанова ВП/ВС у справі № 752/ 17832/ 14-ц від 15.12.2020).
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого злочину та наслідки, що настали, глибину душевних страждань потерпілої через фізичний біль та страждання у вигляді муки через безпорадний стан, негативні емоційні переживання, зворотні зміни у функціонуванні окремих структур особистості, що призвели до тимчасових порушень в основних сферах діяльності, зниження рівня самооцінки, триваючу невизначеність щодо подальшого способу життя (неможливості самостійного побутового обслуговування, потребі в утриманні та постійному догляді протягом тривалого часу, неможливість безпосередньої участі у будівництві власного житла, неможливість здійснювати трудову діяльність протягом тривалого часу).
Однак, у цьому випадку суд, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, враховує і майновий стан обвинуваченого, розмір його доходу, те, що обвинувачений є пенсіонером, крім пенсії, інших доходів не має. За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що моральну шкоду, яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь цивільного позивача ОСОБА_8 як компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду, слід визначити в розмірі 100 000 грн, що, на думку суду, не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілого, - з іншого.
Суд вважає, що така грошова компенсація є адекватною дійсним моральним стражданням потерпілої ОСОБА_8 .
Проте, суд враховує і частково надану потерпілим компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 25 000 грн під час досудового розслідування, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_8 від 27.03.2019 про отримання від обвинуваченого 28 000 грн, показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , які підтвердили, що обвинуваченим надана моральна шкода потерпілій ОСОБА_8 у сумі 25 000 грн.
Твердження представника потерпілої ОСОБА_5 про те, що сума у розмірі 25 000 грн була використана потерпілою на відшкодування матеріальної шкоди та була спрямована на подальше лікування та реабілітацію від наслідків вивиху стернального кінця правої ключиці, суд до уваги не бере, оскільки дані висновки представника потерпілої не підтверджені належними та допустимими доказами, цивільного позову про відшкодування витрат на лікування потерпілою не заявлено.
Таким чином, з урахуванням відшкодованої частини моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_3 у розмірі 25 000 грн, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення у розмірі 75 000 грн (100 00 грн 25 000 грн).
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 118, 124 КПК України.

Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 11.04.2019 на вилучений автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_1 та повернути автомобіль власнику.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн 00 коп.
Арешт накладений ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 11.04.2019 на легковий автомобіль Фольксваген Пасат, д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений 23.03.2019 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 20.11.2018 - скасувати.
Речові докази: автомобіль Volkswagen Passat В 2 синього кольору 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належать на праві власності ОСОБА_3 та знаходяться на зберіганні на території Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області (ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області) повернути ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз: технічного стану транспортного засобу за № 4/308 від 21.05.2019 в сумі 2512,16 грн; судової автотехнічної експертизи за № 4/380 від 26.06.2019 в сумі 1256,08 грн; психологічної експертизи за № СЕ-19/124-21/9243-ПС від 26.10.2021 в сумі 7722,90 грн, всього 11 491 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 14 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку інші учасники судового провадження можуть отримати після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1