печерський районний суд міста києва
Справа № 757/688/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000844 від 07.07.2021 прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000844 від 07.07.2021 прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 07.07.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне, що під час розслідування кримінального провадження встановлено, що витяжний тупик № 11 від стрілочного переводу № 57 до упору по станції Одеса-Порт протяжністю 189,46 м знаходиться на балансі виробничого підрозділу служби колії «Одеська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», тобто перебуває на праві постійного користування та належить до земель залізничного транспорту.

Згідно п. б ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ із змінами та доповненнями землі під державними залізницями, не можуть бути передані у приватну власність.

Відповідно до ст. 142 ЗКУ припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Так, 05 серпня 2005 року між Одеською міською радою, в особі міського голови ОСОБА_4 , та ВАТ «Одеський судноремонтний завод № 2», в особі Голови правління ОСОБА_5 , на підставі рішення Одеської міської ради № 3050-ІV від 26.08.2004 року, укладено договір оренди 3-х земельних ділянок загальною площею 4.6075 га за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням «для експлуатації та обслуговування виробничо-складських будівель та споруд», у тому числі по угіддям: капітальні будівлі 13869 кв. м.; тимчасові споруди 457 кв. м.; під проїздами, проходами та площадками 30145 кв. м.; під зеленими насадженнями 417 кв. м., у тому числі земельна ділянка площею 1187 кв. м. із цільовим призначенням «для благоустрою прилеглої території» (під зеленими насадженнями). Строк дії договору терміном на 50 років. При цьому зазначений проект землеустрою із суміжним власником, а саме виробничим підрозділом служби колії «Одеська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» не погоджувався, що порушено вимоги ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України.

На вказаних земельних ділянках розташовані нежилі виробничо-складські будівлі та споруди судноремонтного заводу, що належать на праві колективної власності ВАТ «ОСРЗ №2» згідно свідоцтва № 18575 від 08.04.2002 року, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 10.04.2002 року.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ВАТ «Одеський судноремонтний завод № 2» є ТОВ «МІЛЬВА» (частка у статутний фонд 313932,50 грн, ); ТОВ «РЕМСІ» (частка у статутний фонд 313932,50 грн, ); ОСОБА_6 (частка 1092,0 грн); ОСОБА_7 (частка 108651,0 грн); ОСОБА_8 (частка 190363,05 грн); інші юридичні та фізичні особи із кількістю акцій 1330974 шт., загальний розмір внеску яких до статутного фонду 332801,95 грн. Засновниками ТОВ «РЕМСІ» є: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 Засновниками ТОВ «МІЛЬВА» є: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 .

Так, 13.11.2009 між ВАТ «ОСРЗ №2» та ТОВ «ЛАНЖЕРОН-ПЛАЗА» укладено договір купівлі-продажу нежилих будівель та споруд загальною площею 17641,2 кв. м. на земельній ділянці загальною площею 46075 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1346000 грн.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевими бенефіціарними власниками та засновниками ТОВ «ЛАНЖЕРОН-ПЛАЗА» є: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13

28.01.2011 постановою Господарського суду Одеської області у справі № 21/97-10-5556 ВАТ «Одеський судноремонтний завод № 2» визнано банкротом та відкрито ліквідаційну процедуру. При цьому загальна сума грошових зобов`язань ВАТ «ОСРЗ №2» перед кредиторами складала890174,32 грн. За результатами діяльності ліквідаційної комісії станом на 28.12.2010 товарно-матеріальних цінностей на балансі товариства не значилось, на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в філії АБ «Південний» у м. Одесі, знаходилось 371 502,95 грн.

24.12.2014 рішенням Одеської міської ради № 6254-VI припинено договір оренди землі між Одеською міською радою та ВАТ «ОСРЗ №2» шляхом його розірвання та передачу ТОВ «ЛАНЖЕРОН-ПЛАЗА» в оренду земельні ділянки, загальною площею 4,4888 га (кадастровий номер :07:002:0022 площею 0,0325 га та кадастровий номер :07:001:0021 площею 4,4563 га) за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування виробничо-складських будівель та споруд строком на 10 років.

16.04.2015 рішенням Одеської міської ради № 6698-VI внесено зміни до рішення Одеської міської ради №6254-VI від 24.12.2014 в частині заміни слів «у довгострокову оренду, терміном на 10 років, до початку реалізації планувальних рішень Генерального плану м. Одеси» словами «у довгострокову оренду, терміном на 49 років». При цьому зазначений проект землеустрою із суміжним власником, а саме виробничим підрозділом служби колії «Одеська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» також не погоджувався, що порушено вимоги ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України.

Поряд із цим установлено, що під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЛАНЖЕРОН-ПЛАЗА» посадовими особами цього товариства надано довідку від 29.09.2003 щодо балансової приналежності залізничної колії до ВАТ «Судноремонтний завод № 2».

Враховуючи, що витяжний тупик № 11 знаходився на балансі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», зазначені у довідці дані не відповідали дійсності, тобто до неї було внесено недостовірні відомості.

19.12.2018 між Одеською міською радою та ТОВ «ЛАНЖЕРОН-ПЛАЗА» укладений договір оренди земельних ділянок (кадастрові номери :07:001:0021 та :07:002:0022) за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1 Б.

Загалом установлено, що службовими особами Одеської міської ради при відведенні земельних ділянок ВАТ «Одеський судноремонтний завод №2» та ТОВ «ЛАНЖЕРОН-ПЛАЗА» порушено вимоги ст. 68, п. б ч. 4 ст. 84, п. 3 ч. 6 ст. 120, ч. 2 ст. 123 із змінами, ст. 142 та п. б ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України.

23.11.2021 проведеним оглядом встановлено, що витяжний тупик № 11 від стрілочного переводу № 57 до упору по станції Одеса-Порт протяжністю 189,46 м, який знаходиться на балансі виробничого підрозділу служби колії «Одеська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:0021.
З матеріалів клопотання вбачається, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка об`єкти нерухомого майна, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0021 загальною площею 4,4563 га (номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (далі РПВН) 01) розташована за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1-Б, перебуває в оренді ТОВ «Ланжерон-Плаза» ().
Постановою слідчого від 01.12.2021 року вказану земельну ділянку визнано речовим доказамом у кримінальному провадженні.
Прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0021 загальною площею 4,4563 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , недопущення її подальшого відчуження на користь третіх осіб, пошкодження та перетворення до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що в подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій виникла необхідність у накладенні арешту.
Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Прокурором в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та збереження вищезазначених земельних ділянок та об`єктів нерухомості у первинному вигляді, недопущення здійснення відносно них будь-якої діяльності як б загрожувала їх знищенню, пошкодженню або перетворенню до кінця досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.
Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.
За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання, та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0021 загальною площею 4,4563 га (номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01), що розташована за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1-Б, перебуває в оренді ТОВ «Ланжерон-Плаза» (), на якій розташований витяжний тупик № 11 від стрілочного переводу № 57 до упору по станції Одеса-Порт протяжністю 189,46 м, із забороною будь-яким особам використовувати, перетворювати, розпоряджатись та відчужувати на користь третіх осіб вказаний об`єкт нерухомості.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0021 загальною площею 4,4563 га (номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01), що розташована за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1-Б, перебуває в оренді ТОВ «Ланжерон-Плаза» (), на якій розташований витяжний тупик № 11 від стрілочного переводу № 57 до упору по станції Одеса-Порт протяжністю 189,46 м, із забороною будь-яким особам використовувати, перетворювати, розпоряджатись та відчужувати на користь третіх осіб вказаний об`єкт нерух омості.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1