Справа № 487/7003/21
Провадження № 1-кп/487/380/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва об`єднані обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000782 від 07.09.2021 року та за №0001044 від 30.07.2021 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, неодружений, неповнолітніх дітей не має, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.12.2015 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; 30.05.2017 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі; звільнений 15.10.2017 року у зв`язку із відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.
Так, 21.07.2021 року об 11 годині 14 хвилин ОСОБА_7 перебував в офісному приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, ОСОБА_7 пройшов до приміщення чоловічого туалету, розташованого на першому поверсі вказаного офісного приміщення де, під час перебування у вказаному приміщенні, у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, скориставшись тим, що його злочинні дії не помітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав із сантехнічної шафи лічильник води марки «Gross», моделі «ЕТК-UA 15/110», вартістю 440 гривень 20 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_5 .
У подальшому утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 440 гривень 20 копійок.
Крім того, 06.09.2021 року, приблизно о 06 годині 35 хвилин, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 перебував біля будинку АДРЕСА_4 , де в нього виник злочинний протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, скориставшись тим, що його злочинні дії не помітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав металеву хвіртку зеленого кольору із огорожі АДРЕСА_4 .
У подальшому утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 650 гривень 00 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, з кваліфікацією погодився та пояснив, що він дійсно 21.07.2021 року таємно викрав із сантехнічної шафи офісного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , лічильник води марки «Gross», моделі «ЕТК-UA 15/110», вартістю 440 гривень 20 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_5 . Крім того, 06.09.2021 року біля будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 таємно викрав металеву хвіртку зеленого кольору із огорожі, яка належить ОСОБА_6 вартістю 650 гривень 00 копійок. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 21.07.2021 року із сантехнічної шафи офісного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , було викрадено лічильник води марки «Gross», моделі «ЕТК-UA 15/110», у зв`язку з чим їй заподіяно матеріальний збиток на суму 440 гривень 20 копійок, які потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 06.09.2021 року біля будинку АДРЕСА_4 , було викрадено металеву хвіртку зеленого кольору із огорожі, у зв`язку з чим їй заподіяно матеріальний збиток на суму 650 гривень 00 копійок.
Вина ОСОБА_7 , окрім її повного визнання обвинуваченим, підтверджується сукупністю досліджених судом належних, допустимих та узгоджених між собою доказів.
Згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.07.2021 року, ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, подала заяву, в якій просила вжити заходів до невідомої особи, яка 21.07.2021 року в період часу з 9:00 до 14:00 години знаходячись за адресою: місто Миколаїв, вулиця Московська, 54А, таємно, шляхом вільного доступу, викрала лічильник водопостачання.
Місце події приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , було оглянуто 21.07.2021 року у період з 14:40 години до 14:55 години, про що складено відповідний протокол від 21.07.2021 року з додатками у вигляді таблиці зображень.
Згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/11411-ТВ від 01.09.2021 року ринкова вартість (із включенням до неї податку на додану вартість) станом на 21.07.2021 року лічильника води торгівельної марки «Gross» модель «ЕТК-UA 15/11» у новому стані могла становити 440 гривень 20 копійок.
Відеозапис з камери відеоспостереження офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , було оглянуто 13.08.2021 року у період з 09:00 години до 10:00 години, про що складено відповідний протокол від 13.08.2021 року.
Згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.09.2021 року, ОСОБА_6 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, подала заяву, в якій просила вжити заходів до невідомої особи, яка 06.09.2021 року в період часу з 6:00 до 12:00 години таємно, шляхом вільного доступу, викрала належну їй хвіртку зеленого кольору.
Місце події приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , було оглянуто 06.09.2021 року у період з 16:00 години до 16:20 години, про що складено відповідний протокол від 06.09.2021 року з додатками у вигляді таблиці зображень.
Крім того, 07.09.2021 року було здійснено огляд приміщення, в якому здійснюється прийом металобрухту за адресою : АДРЕСА_5 , про що складено відповідний протокол від 07.09.2021 року з додатками у вигляді таблиці зображень. Під час огляду місця події було вилучено хвіртку з металу, яка має забарвлення зеленого кольору, яку добровільно видав громадянин ОСОБА_8 .
Вилучена металева конструкція, яка представляє собою хвіртку, складається з двох частин, з`єднаних між собою за допомогою комбінування, та має забарвлення зеленого кольору, була оглянута 10.09.2021 року, про що складено протокол огляду предмету з додатками у вигляді таблиці зображень.
Згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/12447-ТВ від 21.09.2021 року ринкова вартість (із включенням до неї податку на додану вартість) наданої на дослідження металевої хвіртки, яка знаходилась у використанні, станом на 06.09.2021 року становить 650 гривень 00 копійок.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також визнав всі фактичні обставини його вчинення, учасники процесу не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 63 КК України, покарання у виді покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, при обставинах, викладених у вироку, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше засуджувався за вчинення тяжких злочинів, судимість за якими не знята та не погашена, неодружений, дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів. Виправлення засудженого, яке виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності і поваги до положень закону, в тому числі і кримінального, досягається таким впливом на свідомість особи, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_7 діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний злочин, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_7 , який будучи неодноразово засудженим за вчинення тяжких злочинів, судимість за якими не знята та не погашена, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення проти власності, можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства з призначенням покарання у вигляд позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 440 гривень 20 копійок, який був визнаний обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно заявленого позову матеріальні збитки, заподіяні потерпілій, складаються із вартості лічильника води марки «Gross», моделі «ЕТК-UA 15/110», у розмірі 440 гривень 20 копійок. З огляду на викладене, сума матеріальних збитків, заподіяних потерпілій ОСОБА_5 , яка визнана обвинуваченим ОСОБА_7 , підлягає стягненню в обвинуваченого на користь потерпілої.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/11411-ТВ від 01.09.2021 року у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок та за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/124447-ТВ від 21.09.2021 року у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Речові докази: оптичний носій інформації формату СD-R, об`ємом 700 МВ, із відеозаписами з камер відеоспостереження офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , долучений до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження; металеву хвіртку зеленого забарвлення, місцем зберігання якої після повернення з експертизи визначено опорний пункт поліції Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Миколаїв, провулок Центральний, 25, повернути потерпілій ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, заподіяні злочином, у сумі 440 (чотириста сорок) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/11411-ТВ від 01.09.2021 року у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок та за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/124447-ТВ від 21.09.2021 року у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Речові докази: оптичний носій інформації формату СD-R, об`ємом 700 МВ, із відеозаписами з камер відеоспостереження офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , долучений до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження; металеву хвіртку зеленого забарвлення, місцем зберігання якої після повернення з експертизи визначено опорний пункт поліції Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Миколаїв, провулок Центральний, 25, повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1