Дата документу 18.08.2022 Справа № 554/70/22
Провадження № 1-кс/554/9017/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000461 від 06.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000461 від 06.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке 07.06.2021 року зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000461 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у червні 2021 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи всупереч вимог Законів України «про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету противоправного та швидкого збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у великих та особливо великих розмірах, створила організовану групу, тобто стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю на тривалий період.

Відповідно до вказаного плану, завданнями і метою існування даної організованої групи було налагодження постачання наркотичних засобів та їх подальший безперебійний масштабний збут на території м. Кременчука Полтавської області, через розгалужену мережу з метою незаконного збагачення учасників групи, що у подальшому стало єдиним джерелом їх доходів. Відповідний розподіл доходів, отриманих злочинним шляхом, визначався у відповідності до виконаної роботи та кількості збуту наркотичних засобів.
До складу організованої групи ОСОБА_5 залучила раніше знайомих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім цього, ОСОБА_5 також вступила у попередню змову зі знайомими їй ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які діяли за попередньою змовою групою осіб із указаними членами організованої групи, та не були обізнані про стійкість їх об`єднання та наявність єдиного плану вчинення кримінальних правопорушень із розподілом функцій.

При створенні вказаної групи ОСОБА_5 використовувала ту обставину, що всіх членів групи об`єднували дружні зв`язки, що стало запорукою їх довірливих та тривалих відносин, визнання авторитету ОСОБА_5 та безумовне їй підпорядкування, а також визнання авторитету ОСОБА_5 іншими учасниками, які не були членами організованої групи.
ОСОБА_5 усвідомлювала, що вказані особи, ніде не працюють, не мають постійного джерела доходів, у зв`язку з чим перебувають у скрутному матеріальному становищі, являються особами, які вживають наркотичні засоби, на придбання яких постійно потребують грошових коштів, а тому будуть беззаперечно виконувати всі її вказівки, що таким чином забезпечувало тривалу злочинну діяльність групи.
У процесі спільної злочинної діяльності, дружніх стосунків між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були налагоджені та узгоджені тісні довірливі психологічні стосунки, які трансформувались в спеціальні загальні правила поведінки та стійку злочинну діяльність учасників організованої групи.
Ієрархічна побудова вказаної організованої групи базувалась на авторитеті ОСОБА_5 , її лідерських якостях, оскільки ОСОБА_5 наділена яскраво вираженими природними рисами лідера, комунікабельна, здатна до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильна до вчинення правопорушень, має зв`язки серед осіб, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, визнання її авторитету як лідера та безумовне їй підпорядкування.
Дана організована група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів, щодо отримання наживи шляхом збуту наркотичних засобів, тотожністю способу вчинення злочинів, своєю стійкістю, чіткою розробкою планів вчинення злочинів, детальною підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей між співучасниками, підшукуванням місць придбання наркотичних засобів за вигідною визначеною ціною, місць їхнього зберігання та фасування, способу розповсюдження - рук в руки, та в кінцевому результаті, раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.
Членами організованої групи вживались всі необхідні заходи конспірації, визначені ОСОБА_5 . Так, з метою конспірації своїх злочинних дій та унеможливленням викриття протиправних дій створеної організованої групи правоохоронними органами, за вказівкою ОСОБА_5 всі учасники групи періодично змінювали номери операторів мобільного зв`язку, які у подальшому надавали потенційним покупцям наркотичних засобів.
Окрім того, всі члени організованої групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів, в межах відведеної кожному з учасників групи спеціальної ролі.
Злочини вчинялись з прямим умислом, тобто учасники організованої групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок здоров`я людей.
На початку вересня 2021 року, ОСОБА_5 діючи в складі організованої групи з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в невстановлений слідством час та місці в невстановленої особи, незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Після цього, на власному автомобілі марки BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , незаконно перевезла частину вказаного наркотичного засобу місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а іншу частину до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 та надала вказівку останнім на зважування та фасування наркотичних засобів до паперових пакунків з відповідними написами, заздалегідь обумовленими дозами.

У свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на виконання заздалегідь розробленого плану вчинення злочинів, за вказівкою ОСОБА_5 , вказаний наркотичний засіб зважили, розфасували та помістили до паперових пакунків з відповідним написами, визначеними ОСОБА_5 дозами, для подальшого збуту.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 частину вищевказаних паперових згортків з наркотичними засобами, обіг яких обмежено метадон, передали ОСОБА_5 , а іншу, залишили собі, з метою подальшого їх збуту.

У свою чергу, ОСОБА_5 розподілила на частини, отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 паперові згортки з наркотичними засобами, одну частину яких надала ОСОБА_8 з метою подальшого його збуту, а іншу залишила собі, яку незаконно зберігаючи при собі перевезла на автомобілі марки BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_5 , з метою збільшення обсягів збуту наркотичних засобів на території м. Кременчук Полтавської області, вступила в попередню змову з ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, який діяв за попередньою змовою групою осіб із указаними членами організованої групи, та не був обізнаний про стійкість їх об`єднання та наявність єдиного плану вчинення кримінальних правопорушень із розподілом функцій.
Так, 03.09.2021 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, який не був обізнаним про стійкість об`єднання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та наявність єдиного плану вчинення ними кримінальних правопорушень із розподілом функцій, діючи за попередньою змовою групою осіб з усіма учасниками організованої групи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу магазину «Оптовичок», за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Гвардійська, 20, діючи умисно, незаконно, шляхом продажу за 300 гривень, збув залегендованій особі на ім`я « ОСОБА_11 » паперовий згорток з позначенням «3» з кристалічною речовиною білого кольору, що згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/11119-НЗПРАП від 08.09.2021, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,06076 г.

Після цього, ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 300 грн. отримані від збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, віддав ОСОБА_5 , за що отримав свою частину грошових коштів.

ОСОБА_5 у свою чергу, будучи організатором організованої групи грошові кошти в сумі 300 грн., отримані від ОСОБА_9 розподілила між усіма учасниками групи.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, вчинених організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, ще 8 фактів вчинення ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України.

21.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

11.08.2022 підозрюваній ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 307340707 від 15.08.2022 встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 має у власності 1/6 квартири АДРЕСА_4 .

У відповідності до санкції ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, за злочини у яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачено додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна.

На підставі виладеного, постала необхідність у накладенні арешту на майно, яке знаходиться у власності підозрюваної ОСОБА_5 : а саме: 1/6 квартири АДРЕСА_4 , з метою забезпечення додаткової виду покарання конфіскації майна.

На підставі вищевикладеного слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного.

Зважаючи на положення ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, суд вважає за необхідне розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення його власника.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Дослідивши надані докази приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке 07.06.2021 року зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000461 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
21.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

11.08.2022 підозрюваній ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України.

22.06.2022 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України , статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_5 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Санкція ч. 3 ст. 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає конфіскацію майна.

З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87, 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: « п.27. …арешт, поза сумнівом, застосували як проміжковий захід, що має забезпечити - в разі - необхідності - подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності. Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000461 від 06.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України- задовольнити.
Накласти арешт на майно 1/6 квартири АДРЕСА_4 , яка праві часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з позбавленням права розпорядження та відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий судя: ОСОБА_1