Справа № 202/1771/22
Провадження № 1-кс/202/1429/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

03 травня 2022 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого повну середню, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не маючого на утриманні не працездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, ніде не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу ВП№2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження №0000190 від 02.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

03 травня 2022 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого відділу ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 03 травня 2022 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, 02.05.2022 близько 11 годин 15 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Варус-23», що належить ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 61-А на торгових стелажах побачив кавову продукцію.
У цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знаючи, про ведення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме кави.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час в приміщенні магазину «Варус-23», що належить ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 61-А, підійшов до торгових стелажів, на яких розташована кава, та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, діючи в умовах воєнного часу, шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу одну упаковку кави розчинної ТМ «Jacobs Monarch» вагою 300 грам, вартість якої становить 459 гривень 90копійок.

Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), до кінця, ОСОБА_5 , прямуючи по торговому залу у бік виходу та минаючи касову зону, утримуючи при собі викрадене майно, а саме каву розчинну ТМ «Jacobs Monarch», що належить ТОВ «Омега», прискорив кроки та у цей час злочинні дії ОСОБА_5 були помічені охоронцем магазину, який реагуючи на його протиправні дії, висловив вимогу ОСОБА_5 зупинитись та вимагав повернути приналежне майно ТОВ «Омега». ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що у нього при собі знаходиться викрадене майно та усвідомлюючи, що його злочинні дії перестали бути таємними та набули відкритого характеру для охоронця та оточуючих,які знаходились в той час в магазині, прискорив кроки та покинув приміщення магазину «Варус-23», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 61-А, після чого не зважаючи на вимогу охоронця магазину зупинитись, почав бігти в бік житлових будинків, тим самим отримав змогу розпорядитись зазначеним майном на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_5 реалізував свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, діючи умисно та відкрито.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ТОВ «Омега» майнову шкоду на суму 459 гривень 90 копійок.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
02.05.2022 року о 12 годині 30 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
03.05.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 59 днів, оскільки кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 є відкритим викраденням чужого майна(грабіж), вчинене у період воєнного стану.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Наголосив на обґрунтованості підозри та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись не недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено що СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000190 від 02 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна(грабіж), вчинене у період воєнного стану.
02.05.2022 року о 12 годині 30 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
03.05.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння.
Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.
За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.
В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму (49 620 грн.) здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 липня 2022 року.
Одночасно визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 49 620 (сорок дев`ять шістсот двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 01 липня 2022 року включно.
Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 01 липня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1