УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2022 Справа №607/13748/22

провадження №1-кп/607/1656/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 31 серпня 2022 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мильне Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року),

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року) надійшов до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 06 жовтня 2022 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 не заперечили щодо призначення судового розгляду кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст.348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Дослідженням змісту обвинувального акту, були встановлені певні недоліки, які ускладнюють подальше розуміння сторонам кримінального провадження і суду конкретного змісту цього обвинувачення та унеможливлюють подальше призначення обвинувального акту до судового розгляду.

П. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відсутність чіткого посилання в обвинувальному акті на редакцію кримінального закону, зокрема, на неіснуючу редакцію ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року), за яким особі висунуто обвинувачення, порушує право останнього на захист в частині, що стосується права обвинуваченого знати, у вчиненні якого злочину його обвинувачують. Саме на таку позицію орієнтує Пленум Верховного Суду України у п. 10 своєї Постанови № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві».

Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовного обвинуваченого ОСОБА_3 та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Окрім цього, із змісту ч.3 ст. 291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Однак, в порушення зазначеної норми, обвинувальний акт не підписаний прокурором, який його затвердив.

Враховуючи викладені обставини, встановлені судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року), підлягає поверненню прокурору внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 315, 316 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 31 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020) повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1