Провадження № 1-кс/686/5176/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, особи з інвалідністю І групи, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000235,

встановив:

13.06.2022 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на потерпілих свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник проти задоволення клопотання заперечили.

Вважають, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

ОСОБА_6 причетність до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася не заперечив та пояснив, що за наведених у клопотанні обставин виконував маневр повороту на другорядну дорогу, пропустивши зустрічні транспортні засоби. Виконуючи маневр, не бачив інших зустрічних транспортних засобів і перебуваючи на транспортному засобі уже на другорядній дорозі, де частково залишався причіп,відчув удар, який як подальшому з`ясувалося був спричинений зіткненням мотоцикла марки «Forte» із причепом.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

11.06.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000235 зареєстровано дане кримінальне правопорушення правова кваліфікація ч.2 ст. 286КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяло тяжке тілесне ушкодження).

12.06.2022р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286КК України.

12.06.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286КК України.

За версією органу досудового розслідування, 11 червня 2022 року, біля 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 з приєднаним до нього легковим причепом марки «ШЗК- 06 Турист» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись в світлу пору доби, за межами населеного пункту по сухій прямій асфальтованій проїзній частині автодороги О-230915 сполученням «Красилів Старокостянтинів Антоніни», порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Здійснюючи рух на вказаній ділянці дороги, на 00 км + 620 м. під час виконання маневру повороту ліворуч з подальшим заїздом на польову дорогу, в порушення вимог п.10.1 Правил перед виконанням маневру і зміною напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, створюючи загрозу безпеці дорожнього руху, розпочав маневр лівого повороту та виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не надав дорогу мотоцикла марки «Forte» транзитні номера НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному для автомобіля напрямку та мав перевагу в русі, внаслідок чого на зустрічній смузі руху допустив зіткнення правою стороною легкового причепа «ШЗК- 06 Турист» р.н. НОМЕР_2 з мотоциклом.

В результаті зіткнення транспортних засобів, водій мотоцикла «Forte» транзитні номера НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер в реанімаційному відділенні Красилівськоїбагатопрофільної лікарні, а пасажир мотоцикла ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми діями порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені пунктами 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає в наступному:

п.1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За версією органу досудового розслідування порушення водієм ОСОБА_6 порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 10.1 Правил дорожнього руху, знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричинення смерті потерпілому.

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження № 0000235 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та частково обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286КК України, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.06.2022, у якому зафіксована слідова інформація про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зокрема сліди, залишені транспортними засобами на ділянці автодороги та кінцеве розташування транспортних засобів відносно елементів дороги на місці пригоди;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_6 , яка повідомила, що 11.06.2022, близько 20 год. 00 хв. вони разом із чоловіком ОСОБА_6 рухалися на автомобілі «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 із легковим причепом «ШЗК 06 Турист» р.н. НОМЕР_2 з дому на город, розташований поблизу м. Красилів. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_6 . Під`їхавши до повороту ліворуч, на польову дорогу, ОСОБА_6 перед виконанням маневру повороту пропустив мотоцикл, який рухався в зустрічному напрямку, а в подальшому і легковий автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку, після чого зі своєї смуги руху розпочав маневр повороту ліворуч. Під час виконання маневру ОСОБА_9 помітила мотоцикл, який рухався в напрямку від м. Красилів в межах своєї смуги руху, зі швидкістю близько 100 км/год, в той час як автомобіль «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю близько 5-10 км/год. Перебуваючи неподалік автомобіля з причепом, мотоцикл впав на бік і ковзнув боком, та в такому положенні зіткнувся з легковим причепом, який на той момент перебував на смузі руху мотоцикла. Також ОСОБА_9 повідомила обставини, які відбувалися після ДТП.

Отже, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано причетний до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання є достатньою для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У разі незастосування запобіжного заходу це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, може вчинити дії, спрямовані на ухилення від явки до органу досудового розслідування.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що очевидцем події, що сталася, є дружина підозрюваного.

Проте, слідчий суддя не вважає указану обставину ризиком у межах кримінального провадження, за якого підозрюваний зможе на дружину для зміни або відмови нею від давання показань, оскільки можливість не свідчити проти себе та членів свої сім`ї є конституційною гарантією, закріпленою у ст..63 Конституції України.

Разом із цим, ризик перешкоджанню кримінальному провадженню підозрюваним іншим чином слідчий і прокурор не довели.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, зокрема те, що підозрюваний перебуває у шлюбі, раніше не судимий, є батьком повнолітнього сина, інвалідом першої групи за загальним захворюванням, позитивно характеризується у громаді за місцем проживання.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 його вік, стан здоров`я, зазначені характеризуючі матеріали, майновий та сімейний стан, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.

Водночас, на переконання слідчого судді, усі досліджені обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінка підозрюваного свідчать про те, що запобігти існуючим ризикам можливо за допомогою більш м`якого запобіжного заходу.

Особисте зобов`язання в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможним забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати його ризики в силу відсутності достатніх для даного стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

Оцінюючи ступінь усіх встановлених ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, слідчий суддя, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження з урахуванням усіх досліджених матеріалів та відомостей, що характеризують особу підозрюваного, за викладених обставин приходить до висновку про дієвість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Указаний запобіжний захід слідчий суддя вважає необхідним визначити шляхом заборони підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Встановлення саме такої заборони з урахуванням сукупності та вагомості усіх обставин причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає ефективною та дієвою для забезпечення такої процесуальної поведінки підозрюваного, за якої можливо безперешкодно для досягнення мети кримінального провадження встановити усі його обставини.

З огляду на наведене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України (у разі наявності).

Ухвала діє до 12.08.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити там його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 13.06.2022 о 16 год. 10хв.

Слідчий суддя