У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000329.

Учасники судового провадження:

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.11.2022 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню.
Апелянт стверджує, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх та допустимих доказів вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 , і що саме від його дій настала смерть потерпілого, оскільки в приміщенні де відбувались події, перебувало, ще 2 особи, органом досудового розслідування не доведено яким саме предметом потерпілому спричинено тілесне ушкодження та чиї відбитки пальців рук містяться на ножах, будь-яких дактилоскопічних експертиз матеріали кримінального провадження не містять
Захисник вважає, що на даний час, відсутні всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, не є підставою для тримання особи під вартою, доказів незаконного впливу на потерпілих або свідків прокурором не доведено.
Крім наведеного, захисник вказує на те, що суд не врахував того, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце мешкання, одружений дружина є фізичною особою підприємцем і ОСОБА_5 особисто допомагає їй у здійсненні підприємницької діяльності, має на триманні малолітню дитину, під час досудового розслідування надавав показання стосовно обставин події, має нерухоме майно в м. Миколаєві, в судовому засіданні родичка обвинуваченого повідомила про те, що вона має можливість проживати із ОСОБА_5 за однією адресою та забезпечити його всім необхідним.
Крім наведеного, захисник зазначає про те, що утримуючись в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», наявна реальна загроза життю та здоров`ю ОСОБА_5 , оскільки м. Миколаїв перебуває під постійними обстрілами зі сторони військових Російської Федерації.
За наведених обставин захисник вважає, що наявні обставини для того щоб зміни ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000329 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшились та продовжують існувати. На даний час триває судовий розгляд, і, завершити його до строку дії запобіжного заходу, не є можливим.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, обставини його вчинення, відсутність у обвинуваченого постійного джерела доходу, відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, оскільки його дружина з дитиною залишили м. Миколаїв, а обвинувачений проживав самостійно, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, на даний час, проживає самостійно, отже не зв`язаний міцними соціальними зв`язками. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням наявного ризику, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Твердження захисника про те, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази не доводять винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на даній стадії судового розгляду не перевіряються, оскільки оцінка доказів, в тому числі, показань свідків та письмових доказів, здійснюється судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Доводи захисника про наявність у обвинуваченого неофіційної роботи, не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на об`єктивну небезпеку, що пов`язана зі збереженням життя з причин збройної агресії Російської Федерації, то на даний час ОСОБА_5 перебуває в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», де працівниками установи вживаються всі можливі заходи, зі збереженням життя осіб, які там утримуються.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3