Справа № 626/2712/18
Провадження № 1-кп/626/5/2022
У Х В А Л А
Іменем України

08 серпня 2022 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

Головуючогосудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда, матеріали кримінального провадження №0000420 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Мерефа Харківського району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, має вищу освіту, не працюючий, відповідно до ст.89 КК України, раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2017 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Харківська область м. Красноград вул. Щучки, буд. 73 зустрів матір свого однокласника ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Остання за вказаних подій була в компанії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого представила ОСОБА_6 як військового юриста. В зв`язку з цим у ОСОБА_6 , який тривалий час знав матір свого однокласника ОСОБА_8 , виникли довірливі відносини й щодо ОСОБА_5 . Останній, маючи на меті заволодіти майном ОСОБА_6 шляхом обману, з метою незаконного збагачення, зловживаючи довірою останнього, підтвердив, що він начебто є військовим юристом та може вирішити будь-які питання в даній сфері. Про дану зустріч ОСОБА_6 повідомив своєму батьку ОСОБА_9 . Останній, знаючи про хворобу хребта свого сина і в зв`язку з цим не бажаючи, щоб його сина було призвано на військову службу до Збройних сил України, зателефонував ОСОБА_5 та той, в ході телефонної розмови, діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи, що висловленні ним зобов`язання є неможливими, оскільки відповідно до ст.ст. 16, 18 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» рішення про звільнення особи від призову на строкову військову службу за хворобою приймається призовною комісією на підставі висновку медичного огляду призовника, якого визнано непридатним за станом здоров`я до військової служби, повідомив, що він владнає питання з представниками військового комісаріату та здобуде рішення, відповідно до якого ОСОБА_6 не доведеться проходити військову службу, за винагороду в сумі 10800 грн. Будучи введеним в оману, ОСОБА_9 надав свою згоду на передачу грошей ОСОБА_5 та останній самостійно прибув до місця мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де внаслідок обману та зловживання довірою, заволодів грошима ОСОБА_9 в сумі 10800 грн. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного єдиного умислу, направленого на заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наприкінці листопада 2017 року, знову прибув до місця мешкання ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, де запевнивши дружину останнього ОСОБА_10 щодо необхідності надання ще грошей в сумі 4050 грн. для отримання позитивного результату у вирішенні питання щодо позбавлення її сина ОСОБА_6 військового обов`язку, шляхом обману заволодів грошима ОСОБА_9 у вищевказаній сумі. Так, ОСОБА_5 , не маючи на меті виконання висловленого зобов`язання та переслідуючи мету незаконного збагачення, в результаті зловживання довірою та обману ОСОБА_9 , заволодів грошима останнього в загальній сумі 14850 грн.

Крім цього, на початку березня 2018 року, близько 17.00 год. ОСОБА_11 , знаходячись по АДРЕСА_4 , познайомився із ОСОБА_5 , якому його представила сестра ОСОБА_12 як свого знайомого. Внаслідок цього у ОСОБА_11 виникли довірливі відносини стосовно ОСОБА_5 .. Останній, будучи повідомлений ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_11 має у користуванні автомобіль марки «Volkswagen Passat D5», 2003 року випуску, 1,9TDI з реєстрацією республіки Польщі, діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з метою незаконного збагачення, ввів в оману ОСОБА_11 та повідомив останньому, що має можливість здобути документи для розмитнення його автомобіля та постановки на облік на території України. Для того, щоб почати процедуру отримання митних документів на його автомобіль, за словами ОСОБА_5 , ОСОБА_11 мав надати йому 5100 грн.. ОСОБА_11 , будучи введеним в оману, зацікавився пропозицією ОСОБА_5 та погодився надати йому гроші. Так, наприкінці березня 2018 року ( точної дати не встановлено), близько 18.00 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи, що виконання висловлених ним зобов`язань є неможливим відповідно до ст. 380 Митного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 зі змінами, заволодів грошима ОСОБА_11 в сумі 5100 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, на початку травня 2018 року ОСОБА_13 познайомився із ОСОБА_5 , який на момент знайомства з невстановлених причин представився полковником міліції у відставці. Під час спілкування із ОСОБА_5 , ОСОБА_13 повідомив, що бажає придбати автомобіль з Європейською реєстрацією, оскільки такий автомобіль аналогічної марки та моделі на ринках України є дорожчим. Почувши дану інформацію від ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, надав неправдиві відомості ОСОБА_14 , що має можливість домовитись про придбання для нього такого автомобіля за низьку ціну. Останній, зацікавившись пропозицією ОСОБА_5 , надав згоду на отримання запропонованих останнім посередницьких послуг. Через два дні після вказаної розмови, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, вводячи в оману ОСОБА_13 , знаходячись за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив останньому, що знайшов для нього автомобіль за ціною, яка була б для нього прийнятною, після чого шляхом обману, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи, що виконання висловлених ним зобов`язань є неможливим відповідно до ст. 380 Митного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 зі змінами, під приводом необхідності передачі коштів для виготовлення митної декларації, заволодів коштами ОСОБА_13 в розмірі 7250 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, наприкінці жовтня 2017 року, ОСОБА_16 , знаходячись на території своєї дачної садиби за адресою: АДРЕСА_5 познайомився із ОСОБА_5 , який мав у користуванні дачну садибу, розташовану по сусідству. У зв`язку із впевненістю, що ОСОБА_5 є його сусідом, у ОСОБА_16 виникли довірливі відносини стосовного нього. Так, 19.05.2018 ОСОБА_16 , перебуваючи на території своєї садибної ділянки, помітивши по сусідству ОСОБА_5 , повідомив останнього про те, що має бажання встановити індивідуальне газове опалення в квартирі, в якій проживає за адресою: АДРЕСА_6 , проте не знає, яким чином отримати відповідний дозвіл. Почувши це, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, по корисливим мотивам, повідомив, що має можливість допомогти йому у вирішенні даного питання та запропонував йому свої послуги за грошову винагороду в розмірі 2000 грн. Зацікавившись пропозицією ОСОБА_5 , ОСОБА_16 погодився на отримання послуги від останнього та повідомив йому, що в житловому будинку, в якому він проживає, розташованому за адресою: АДРЕСА_7 кількість мешканців, які від`єднані від централізованої мережі теплопостачання становить менше половини.

Не дивлячись на це ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відповідно до п.7 Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, де зазначено, що у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, власники квартир будинку АДРЕСА_8 , не мають права на відключення від централізованого теплопостачання, продовжив реалізацію свого злочинного умислу та 20.05.2018, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_6 шляхом обману, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи, що виконання висловлених ним зобов`язань є неможливим отримав від дружини ОСОБА_16 ОСОБА_17 та в подальшому заволодів коштами в розмірі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 19.05.2018 у вечірній час ОСОБА_5 , біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , зустрівся з ОСОБА_18 , якій його представив раніше ним введений в оману ОСОБА_16 , що є її сусідом. Оскільки ОСОБА_5 був представлений її сусідом, то у ОСОБА_18 виникли довірливі стосунки стосовно нього. Так, у вказані дату та час та в зазначеному місці, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, по корисливим мотивам, повідомив ОСОБА_18 , що має можливість допомогти їй у вирішенні питання щодо отримання дозволу від Красноградської міської ради на встановлення індивідуального газового опалення в її квартирі та запропонував їй свої послуги за грошову винагороду в розмірі 2000 грн. Зацікавившись пропозицією ОСОБА_5 , ОСОБА_18 погодилась на отримання послуги від останнього. Так, 20.05.2018 у вечірній час, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_18 біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 та, заздалегідь усвідомлюючи неможливість у відповідності до п.7 Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року взятого на себе зобов`язання, переслідуючи мету наживи, шляхом обману та зловживання довірою, отримав від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 19.05.2018 у вечірній час ОСОБА_5 , біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , зустрівся з ОСОБА_19 , якій його представив раніше ним введений в оману ОСОБА_16 , що є її сусідом. Оскільки ОСОБА_5 був представлений її сусідом, то у ОСОБА_19 виникли довірливі стосунки стосовно нього. Так, у вказані дату та час та в зазначеному місці, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, по корисливим мотивам, повідомив ОСОБА_19 , що має можливість допомогти їй у вирішенні питання щодо отримання дозволу від Красноградської міської ради на встановлення індивідуального газового опалення в її квартирі та запропонував її свої послуги за грошову винагороду в розмірі 2000 грн. Зацікавившись пропозицією ОСОБА_5 , ОСОБА_19 погодилась на отримання послуги від останнього. Так, 20.05.2018 у вечірній час, ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_6 зустрівся із ОСОБА_19 та, заздалегідь усвідомлюючи неможливість до п.7 Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року взятого на себе зобов`язання, переслідуючи мету наживи, шляхом обману та зловживання довірою, отримав від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 19.05.2018 у вечірній час ОСОБА_5 , біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , зустрівся з ОСОБА_20 , якому його представив раніше ним введений в оману ОСОБА_16 , що є його сусідом. Оскільки ОСОБА_5 був представлений його сусідом, то у ОСОБА_20 виникли довірливі стосунки стосовно нього. Так, у вказані дату та час та в зазначеному місці, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, по корисливим мотивам, повідомив ОСОБА_20 , що має можливість допомогти йому у вирішенні питання щодо отримання дозволу від Красноградської міської ради на встановлення індивідуального газового опалення в його квартирі та запропонував йому свої послуги за грошову винагороду в розмірі 2000 грн. Зацікавившись пропозицією ОСОБА_5 , ОСОБА_20 погодився на отримання послуги від останнього. Так, 20.05.2018 у вечірній час, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_20 біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 та, заздалегідь усвідомлюючи неможливість до п.7 Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року взятого на себе зобов`язання, переслідуючи мету наживи, шляхом обману та зловживання довірою, отримав від ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 19.05.2018 у вечірній час ОСОБА_5 , біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , зустрівся з ОСОБА_21 , якому його представив раніше ним введений в оману ОСОБА_16 , що є його сусідом. Оскільки ОСОБА_5 був представлений його сусідом, то у ОСОБА_21 виникли довірливі стосунки стосовно нього. Так, у вказані дату та час та в зазначеному місці, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, по корисливим мотивам, повідомив ОСОБА_21 , що має можливість допомогти йому у вирішенні питання щодо отримання дозволу від Красноградської міської ради на встановлення індивідуального газового опалення в його квартирі та запропонував йому свої послуги за грошову винагороду в розмірі 2000 грн. Зацікавившись пропозицією ОСОБА_5 , ОСОБА_21 погодився на отримання послуги від останнього. Так, 20.05.2018 у вечірній час, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_21 біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 та, заздалегідь усвідомлюючи неможливість до п.7 Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року взятого на себе зобов`язання, переслідуючи мету наживи, шляхом обману та зловживання довірою, отримав від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_5 своїми діями обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство ), в т.ч. вчинене повторно.

В судовому засіданні 08.08.2022 року, прокурором заявлено клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України та відсутністю заяви щодо його реабілітації.

Жоден з потерпілих в судове засідання не з`явився, при цьому від всіх них маються відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора та не заперечувала проти закриття даного кримінального провадження з цих підстав.

Заслухавши клопотання прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження з наступних підстав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п.5 ч.1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Після надання прокурором в судовому засіданні інформації про смерть обвинуваченого, судом було витребувано копію актового запису про смерть ОСОБА_5 .

Так, актовим записом про смерть №398 від 27.07.2022р., підтверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 та внесено запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 27.07.2022 року за номером 0.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що заяви щодо реабілітації померлого ОСОБА_5 до суду не надходили.

З урахуванням зазначеного, оскільки по справі встановлені підстави, передбачені п.5 ч.1 ст.284 КПК України, а саме належні та неспростовні дані про смерть обвинуваченого, а також відсутністю заяв про необхідність подальшого провадження у справі через необхідність реабілітації вказаної особи чи з інших підстав, кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 284, 314, 372, 392, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.07.2018 року за №0000420, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1, 2 ст.190 КК України закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя