Справа № 463/2909/22
Провадження № 1-кс/463/1984/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

27 квітня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000176 від 25.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000176 від 25.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області. Відповідно до наказу т.в.о. начальника ГУНП у Львівській області від 06.01.2022 № 7 о/с, на ОСОБА_5 покладено тимчасово виконання обов`язків начальника сектору кадрового забезпечення Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, які останній виконував станом на 25.04.2022 року.

Так, 25.04.2022 року близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по 67 км + 210 м автодороги М11 сполученням «Львів-Шегині» у напрямку м.Мостиська, неподалік АЗС «WOG», розташованої по вул.Грушевського,52 у м.Мостиська, не врахував дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати рух автомобіля і безпечно керувати ним, в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 п.п.«б», 12.3, 14.2 п.п.«в» та розділу 34 (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) ПДР України, не врахував дорожніх умов, перед початком обгону, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної розмітки, виїхав керованим транспортним засобом на смугу зустрічного руху та здійснюючи маневр обгону попутних транспортних засобів по зустрічній смузі руху, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 111730», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «ВАЗ 111730», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_9 від отриманих травм загинули на місці події, пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла у лікарні. Пасажири автомобіля марки «ВАЗ 111730», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали різної тяжкості тілесні ушкодження та перебувають на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, а саме: у ОСОБА_12 виявлено перелом правої плечової кістки зі зміщенням, різано-рвана рана лобово-тім`яної ділянки голови, забій грудної клітки, забій лівого плеча, у ОСОБА_11 - вивих правого кульшового суглобу, рана нижньої губи.

Крім того, ОСОБА_5 25.04.2022 року близько 20 год. 40 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по 67 км + 210 м автодороги М11 сполученням «Львів-Шегині» у напрямку м.Мостиська, неподалік АЗС «WOG», розташованої по вул.Грушевського,52 у м.Мостиська, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 111730», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , достовірно знаючи та розуміючи те, що здійснив зіткнення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, в порушення вимог підпунктів «а», «г» та «ґ» п.2.10 ПДР України, пунктів 4 та 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3) частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не надавши допомоги особам, які перебували в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок свого безпорадного стану.

Внаслідок залишення без допомоги ОСОБА_5 осіб, яких він сам поставив в небезпечний для життя стан, водій автомобіля марки «ВАЗ 111730», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_9 від отриманих травм загинули на місці події, пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла у лікарні. Пасажири автомобілямарки «ВАЗ 111730», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали різної тяжкості тілесні ушкодження та перебувають на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України о 11 год. 14 хв. 26.04.2022 року.

26 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаних кримінальних правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, а також у завідомому залишенні без допомоги осіб, які перебували в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинили смерть особи або інші тяжкі наслідки, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочини у скоєнні яких він підозрюється є тяжкими, в тому числі спричинили загибель людей, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Підозрюваний ОСОБА_5 будучи працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи специфіку розслідування кримінальних проваджень за фактами ДТП, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, з метою зміни або відмови їх від показів, а також з використанням свого впливу у правоохоронних органах. Також, підозрюваний маючи набуті під час служби в підрозділах поліції зв`язки, може іншим чином впливати на експертів, які будуть проводити експертизи, схиляти таких до надання висновків, які будуть спростовувати вчинення ним протиправних діянь, або пом`якушвати його відповідальність. Крім того, підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з тим, прокурор просить не визначати розмір застави, оскільки внаслідок інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень загинули три людини, а дві зазнали тяжких травмувань та перебувають у лікувальних закладах.

Захисник в судовому засіданні клопотання прокурора підтримав частково. Додатково зазначив, що пред`явлена підозра за ч.3 ст.135 КК України не відповідає фактичним обставинам справи, підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України визнає повністю, буде сприяти у проведенні досудового розслідування, не має наміру ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, а тому, просить визначити як альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 25.04.2022 року, внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України. Про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України ОСОБА_5 повідомлено 26.04.2022 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 26.04.2022 року та схемою до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.04.2022 року; протоколом обшуку автомобіля марки «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 26.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 26.04.2022 року; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 26.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 26.04.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_17 від 26.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 26.04.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_18 від 26.04.2022 року; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Крім цього, підозрюваний будучи працівником правовохороннного органу може залишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

В той же час, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи те, що вказаний злочин спричинив загибель людей, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи наведене, слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України, в тому числі, щодо злочину у сфері дорожнього руху, з наслідками у вигляді загибелі людей.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Завада Мостиського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на даний час працюючого на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, раніше не судженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 11 год. 14 хв. 26 квітня 2022 року до 24 червня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1