ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь

в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0002371 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, якому змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою до 27 серпня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі та в доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та залишити обвинуваченому раніше змінений судом першої інстанції запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що 11.04.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який він належним чином виконував.
07.06.2022 року у цьому кримінальному провадженні було змінено склад суду та 29.06.2022 року за клопотанням сторони захисту розпочато судовий розгляд спочатку, що стало підставою для подачі прокурором клопотання про зміну запобіжного заходу.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що проведення судового розгляду спочатку у зв`язку із зміною складу суду є належним обгрунтуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вказує на те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.ст. 200, 184 КПК України, також прокурором недоведені заявлені ризики та необхідність зміни запобіжного заходу.
Посилається на те, що суворість призначеного покарання, у разі доведеності вини обвинуваченого, не може бути безумовним підтвердженням існування ризиків.
Зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи.
Звертає увагу на те, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_7 перебував під вартою з 26.10.2019 року по 11.04.2022 року, а також на тривалість строку судового розгляду.
Стверджує, що обвинувачений заперечує свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою до 27 серпня 2022 року, без визначення розміру застави.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому обвинувачений може переховуватись від суду. Також 21.06.2022 року судом ухвалено рішення розпочати судовий розгляд спочатку, що передбачає повторний допит свідків, тому обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані свідків, їх місце проживання. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного місця роботи та законного джерела доходу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002371 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 29.06.2022 року було заявлено клопотання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких зміна запобіжного заходу є можливою.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані не в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, судовий розгляд кримінального провадження розпочато спочатку, що передбачає повторний допит свідків. Такі ж ризики були встановлені в ухвалі від 11.04.2022 року, якою було змінено обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт. Порушень дотримання цього запобіжного заходу не було встановлено, що підтвердив прокурор під час апеляційного перегляду.
Разом з тим, посилання суду на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення колегія суддів вважає безпідставним, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 є особою, яка раніше не судима.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є частково обґрунтованими, оскільки ризики переховування від суду, незаконний вплив на свідків зазначені в клопотанні прокурора та встановлені в ухвалі суду.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення та зміну складу суду, не врахував обставини, які були підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а саме, що обвинувачений з 29.10.2019 року перебував під вартою, судове слідство триває більше двох років, за цей час не було допитано свідків, щодо яких неодноразово було постановлено ухвали про привід, та які не були виконані, а також, що прокурором як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційній інстанції не доведено те, що обвинувачений, перебуваючи під домашнім арештом, порушував покладені на нього судом в ухвалі від 11.04.2022 року обов`язки, а тому зазначене свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим, посилання захисника на те, що обвинувачений заперечує свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення не може бути взяте до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

З урахуванням зазначеного, а також, що у цьому провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, які дають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та зможуть запобігти переховуванню від суду, незаконному впливу на свідків, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, із забороною ОСОБА_7 цілодобового залишати місце постійного проживання до 05 серпня 2022 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України, а апеляційна скарга захисника - частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року - задовольнити частково.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 05 серпня 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі зобов`язання:

- прибувати до суду за першою вимогою на визначений час;
- не залишати цілодобово місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- не спілкуватись із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.
Копію ухвали направити на виконання до ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 Міністерства юстиції України для звільнення ОСОБА_7 з-під варти.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних керівників в кримінальному провадженні Центральної окружної прокуратури міста Дніпра.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4