УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні № 201/11043/20 (пр. № 1-кп/201/250/2022), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001590, № 0001060, № 0000841, стосовно:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного строку.

У судовому засіданні прокурор заявив про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 , такого виду запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, а отже, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим, просив продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку прокурора та просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на необґрунтованість підозри та доказів причетності обвинуваченого до інкримінованого йому злочину, відсутність достатніх ризиків, які б обґрунтовували необхідність у подальшому застосуванні до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, у зв`язку із чим, та з врахуванням міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, його незадовільного стану здоров`я, а також бажання ОСОБА_7 брати участь у бойових діях з оборони територіальної цілісності України, просив суд змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав думку свого захисника та з врахуванням його бажання взяти участь у бойових діях з оборони територіальної цілісності України, просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 висловив думку про недоцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2022 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу та його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у виді шести років позбавлення волі, при цьому, судовий розгляд кримінального провадження триває, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений ОСОБА_7 має можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, які на теперішній час в суді не допитні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів проти власності, а отже, з урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчинених злочинів, характеру інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 стороною обвинувачення діянь, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд доходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , строк тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 суд вважає за необхідне визначити заставу, що становить 191 440,00 грн., оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в свої сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Крім того, суд не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту, як підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого те, що останній має міцні соціальні зв`язки, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони існували і на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого. Оцінюючи посилання сторони захисту на стан здоров`я обвинуваченого, а саме те що останній спостерігається у лікаря та має відповідні діагнози, суд не може взяти зазначені факти до уваги, як підставу неможливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодних документів на підтвердження неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства, стороною захисту суду не надано. Також, суд не може прийняти до уваги доводи сторони захисту з приводу зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 виявив бажання брати участь у бойових діях з оборони територіальної цілісності України, враховуючи стан здоров`я останнього та те, що при такому запобіжному заході, як домашній арешт, обвинувачений не зможе покинути місце свого постійного проживання та такий запобіжний захід взагалі не застосовується при таких обставинах, а з врахуванням введення в країні воєнного стану, ризик переховування обвинуваченого від суду збільшився.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 194, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 12 серпня 2022 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, є 12 серпня 2022 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу, що становить 191 440,00 (сто дев`яносто одна тисяча чотириста сорок) гривень, у разі внесення якої на рахунок № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1