Справа № 465/3562/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/364/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року у місті Львові.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,
з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2022 року матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0001253 від 21 квітня 2016 року щодо обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п. п. 2, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
На вказану ухвалу суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Не погоджується із покликання місцевого суду про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки при проведенні та завершенні досудового розслідування, за наслідками якого складено та вручено обвинувальний акт, а також долучено угоду про примирення, слідчим вжито всіх можливих та необхідних процесуальних заходів для встановлення та фіксації анкетних відомостей ОСОБА_7 . Згідно обвинувального акта, а також долученої до нього угоди про примирення, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 народився в Республіці Молдова, а зареєстрований проживанням на АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання на території України ОСОБА_7 в ході проведення з таким слідчих дій вказане за адресою: АДРЕСА_2 . Відомості щодо місця народження, реєстрації місця проживання та фактичного місця проживання на території України отримані органом досудового розслідування згідно долученої до матеріалів кримінального провадження копії паспорта ОСОБА_7 , виданого компетентними органами Республіки Молдова. Крім цього, відповідно до даних протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 , останній вказав аналогічні анкетні дані.
Також в апеляційній скарзі прокурор покликається на необґрунтованість висновків місцевого суду про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки такий не містить дату його затвердження прокурором, адже друга сторінка обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 перед проставленими підписами слідчого та прокурора містить дату затвердження такого, а саме 03.06.2016р.
Крім цього, прокурор не погоджується також із наведеною в ухвалі підставою повернення обвинувального акта, як невірне зазначення адреси проживання потерпілого, оскільки останній проживає в кімнаті АДРЕСА_3 . Водночас офіційною адресою проживання потерпілого є вказана адреса його реєстрації АДРЕСА_4 , а фактичне місце його проживання за адресою: АДРЕСА_5 , про що і зазначено в обвинувальному акті. Натомість адреса в кімнаті АДРЕСА_3 може бути лише місцем перебування потерпілого.
В апеляційній скарзі прокурор стверджує, що суд першої інстанції, провівши підготовче судове засідання за відсутності обвинуваченого, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.
Крім цього, прокурор звертає увагу, що за змістом положень ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку. Проте місцевий суд у порушення вимог ст. 335 КПК України, без проведення судового засідання скасував постановлену у даній справи ухвалу про розшук обвинуваченого ОСОБА_7 та зупинення судового провадження та відновив судового провадження.
Прокурор зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції також порушив вимоги ст. 474 КПК України, адже не було вирішено питання затвердження чи відмови в затвердженні укладеної між обвинуваченим та потерпілим угоди про примирення, яка направлена в суд з обвинувальним актом.
У судове засідання суду апеляційної інстанції обвинувачений та потерпілий не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Ураховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, думку прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які не з`явились у судове засідання.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора у підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала не відповідає наведеній нормі закону.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акта закріплено у ст. 291 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали місцевий суд у підготовчому судовому засіданні прийняв рішення про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, для приведення у відповідність вимогам, передбаченим п. п. 2, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Положеннями п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Положеннями п.9 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містить дату та місце його складення та затвердження.

Як зазначено у резолютивній частині оскаржуваної ухвали рішення про повернення прокурору обвинувального акта щодо обвинуваченого ОСОБА_7 прийнято у зв`язку із необхідністю приведення такого у відповідність до вимог, передбачених п. п. 2, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Таке рішення судом першої інстанції мотивовано тим, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 відсутні належним чином встановлені анкетні дані обвинуваченого, а також вказаний обвинувальний акт не містить дати його затвердження.
З такими висновками місцевого суду колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Згідно матеріалів справи 10 червня 2016 року до Франківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, який містить анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_7 , які було встановлено під час досудового розслідування.
Так, у вказаному обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, громадянин Республіки Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
Тобто, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_7 , які було встановлено органом досудового розслідування, зокрема,прізвище обвинуваченого, його ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.

При цьому, колегія суддів враховує той факт, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, надійшов до суду першої інстанції 10 червня 2016 року.
Згідно матеріалів справи ухвалою підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року, у зв`язку із неодноразовою неявкою у підготовче судове засідання, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_7 та невиконання ухвал суду про привід обвинуваченого у судове засідання, обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено у розшук, а провадження у справі зупинено до розшуку та доставки обвинуваченого у судове засідання (а.с. 76-77).
Матеріали справи свідчать про те, що розшук обвинуваченого ОСОБА_7 завершений не був і ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 березня 2022 року суд першої інстанції відновив провадження у даній справі, а оголошений судом, відповідно до ухвали від 08 листопада 2016 року розшук обвинуваченого ОСОБА_7 відмінив та призначив у справі на 04 квітня 2022 року підготовче судове засідання, у якому і ухвалив рішення про повернення прокурору обвинувального акта у зв`язку із невідповідністю такого вимогам п. п. 2, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України (а.с. 116-117).
Водночас відсутність в обвинувальному акті належним чином встановлених анкетних даних обвинуваченого, як зазначив місцевий суд у своєму рішенні, яке оскаржується, не є свідченням невідповідності обвинувального акта вимогам п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Невідповідність обвинувального акта вимогам п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України може мати місце, коли обвинувальний акт взагалі не містить визначених законом анкетних даних обвинуваченого.
При апеляційному розгляді справи не підтвердились висновки місцевого суду і щодо невідповідності обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вимогам п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Так, покликання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, не містить дати його затвердження спростовуються даними цього обвинувального акта, у якому зазначено, що такий затверджено 03 червня 2016 року (а.с. 3).
Крім цього, колегією суддів встановлено, що незважаючи на те, що у резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначено про повернення прокурору вказаного обвинувального акта щодо ОСОБА_7 для приведення його у відповідність до вимог п. п. 2, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, у мотивувальній частині цієї ж ухвали судом першої інстанції також зроблено висновок про невідповідність даного обвинувального і вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, яка передбачає, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

У своєму рішенні місцевий суд вказав, що зазначені в обвинувальному акті щодо обвинуваченого ОСОБА_7 анкетні відомості потерпілого ОСОБА_9 , який був присутнім у судовому засіданні при постановленні оскаржував ухвали, не відповідають дійсності.

Однак, невідповідність обвинувального акта вимогам п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України може мати місце, коли обвинувальний акт взагалі не містить визначених законом анкетних даних потерпілого.
У даному випадку в обвинувальному акті щодо обвинуваченого ОСОБА_7 вказано, що потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Львова, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Таким чином, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні містить анкетні відомості потерпілого, які було встановлено під час досудового розслідування, а факт знаходження потерпілого за будь якою іншою адресою, у тому числі без реєстрації, у даному випадку не може бути свідченням невідповідності обвинувального акта вимогам п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 іншим, окрім п. п. 2, 3, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, вимогам, прямо передбаченим ст. 291 КПК України, в оскаржуваній ухвалі не зазначено.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає необґрунтованим рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 для приведення у відповідність вимогам, передбаченим п. п. 2, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам п. п. 2, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
За встановлених обставин, апеляційна скарга прокурора визнається судом апеляційної інстанції обґрунтованою, а тому ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у тому ж складі суду.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовільнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001253 від 21 квітня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у тому ж складі суду.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: