КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 05 травня 2022 року апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 12 січня 2022 року під час проведення огляду у транспортному засобі марки «DAF» моделі «XF 105/460», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причіпом марки «PANAV» моделі «TV 18 LPK», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно переліку у клопотанні прокурора.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ФОП ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на TIR CARNET № НОМЕР_5 ; CMR.
Щодо строку на апеляційне оскарження представник зазначає, що копію оскаржуваного рішення отримала 15 лютого 2022 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 19 лютого 2022 року.
Зазначає, що прокурором не доведено, що книжка TIR CARNET № XF 84009615; CMR, які належать перевізнику є знаряддям вчинення злочину або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Окрім того, книжка TIR CARNET № НОМЕР_5 та CMR належать ФОП ОСОБА_5 та відповідно до Міжнародної Конвенції про міжнародні перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП ( Конвенція МДП) 1975 року, після завершення перевезення повинна бути повернена в Асоціацію міжнародних автомобільних перевезень (АсМАП), а CMR є документом бухгалтерської звітності.
Також зазначає, що щодо ОСОБА_5 не здійснюється досудове розслідування.
В судове засідання прокурор та представник власника майна адвокат ОСОБА_6 не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про час та місце судового засідання їх повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 квітня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000126, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року надано дозвіл на проведення огляду у транспортному засобі марки «DAF» моделі «XF 105.460», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причіпом марки «PANAV» моделі «TV 18LPK», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , власником яких є ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення первинних документів, що свідчать про проведення фінансових операцій, знарядь кримінального правопорушення або майна, здобутого в результаті його вчинення.
Під час проведення вказаного огляду виявлено та вилучено документи, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження
Встановлено, що вказані документи засвідчують факт здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Смайт Інвест» (код ЄДР 44020356), протиправна діяльність з використанням якого досліжується під час досудового розслідування кримінального провадження.
Крім того, вказані документи нададуть можливість у подальшому встановити факт порушення вимог діючого законодавства ТОВ «Смайт Інвест» (код ЄДР 44020356) під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності, зокрема, під час ввезення товарно-матеріальних цінностей на митну територію України.
12 січня 2022 року вилучені документи оглянуто, про що складено відповідний протокол.
Постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 від 12 січня 2022 року вказані документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000126.
18 січня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року клопотання прокурора задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000126 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене під час проведення огляду у транспортному засобі, слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна необхідно накласти арешт.
Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 від 12 січня 2022 року визнано речовим доказом ( т 2, а.с. 64-71), відтак є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ФОП ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.
З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 761/1831/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Справа № 11сс/824/1805/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК