Справа № 147/613/22
Провадження № 1-кп/147/84/22
УХВАЛА
іменем України

05 вересня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду клопотання начальника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 27 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності
в с т а н о в и в :
До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в якому просить задоволити клопотання та закрити кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань № 0000048 від 27.02.2019 за ознаками кримiнального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закiнченням строків давностi притягнення до кримінальної вiдповiдальностi. В обгрунтування клопотання покликається на те, що у провадженні сектору дізнання Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вiнницькiй областi перебуває кримінальне провадження № 0000048 вiд 27.02.2019 за ознаками кримiнального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за фактом того, що 27.02.2019 до чергової частини Тростянецького відділення поліції Бершадського ВП ГУНП у Вiнницькiй областi надійшла заява про те, що невідома особа на ім`я ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами в сумі 35 000 грн., які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 . Під час проведення досудового розслідування вказаного кримiнального провадження проведено допит потерпілої ОСОБА_5 , в порядку ч.2 ст. 93 КПК України отримано інформацію з Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», витребувано інформацію з Національного банку України, з метою встановлення особи злочинця, проведено необхідні слідчі (розшукові) дiї, спрямовані на встановлення особи, яка вчинила кримiнальне правопорушення. Проведеними слідчими (розшуковими) дiями в ходi досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України.
Санкція ч.1 ст. 190 КК України передбачає покарання у видi штрафу вiд двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк вiд двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років. Вiдповiдно до положень ст. 12 КК України, вказане кримiнальне правопорушення є кримінальним проступком. Вiдповiдно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється вiд кримінальної вiдповiдальностi, якщо з дня вчинення нею кримiнального правопорушення, за який передбачене покарання у видi обмеження волі i до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки. Таким чином строк давностi притягнення до кримінальної вiдповiдальностi закiнчився у лютому 2022 року.
З огляду на зазначене вище, та те, що в ходi досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримiнальне правопорушення, а строк притягнення до кримінальної вiдповiдальностi за вчинення вказаного кримiнального проступку, який становить 3 роки, закiнчився, кримiнальне провадження № 0000048 вiд 27.02.2019 за ознаками кримiнального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримала навівши доводи, які викладені в ньому, та просить закрити кримінальне провадження № 0000048 від 27.02.2019 за ознаками кримiнального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи повідомленою про розгляд клопотання прокурора в спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та клопотань про відкладення розгляду клопотання прокурора до суду до початку судового засідання не подавала.
Заслухавши прокурора на підтримку поданого клопотання, дослідивши доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті. При цьому законодавець зазначив, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КК України).
Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком.
Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
З моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше 3 років. В той же час, досудовим розслідуванням особу, яка вчинила вказане правопорушення, не встановлено.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування вчинені наступні дії: допитано потерпілу ОСОБА_5 , надіслано запит начальнику філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», отримано відповідь з філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», надіслано запит голові Національного банку України, отримано відповідь з Національного банку України, отримано довідкову інформацію кодів операторів зв`язку України, винесено 30.06.2019 постанову про закриття кримінального провадження (яка ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2020 року була скасована), 29 січня 2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка скасована постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 3 червня 2022 року.
Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З огляду матеріали кримінального провадження № 0000048 від 27.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.
Суд зазначає, що в період часу з грудня 2020 року по січень 2022 року у кримінальному провадженні не проведено жодної дії у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження та встановлення особи, яка вчинила ці дії.
Крім того, прокурор, який звертається із вказаним клопотанням і призначений у кримінальному провадженні жодних процесуальних рішень, вказівок на розкриття вказаного злочину не приймав.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).
В постанові заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 3 червня 2022 року, якою скасовано постанову підрозділу дізнання Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ОСОБА_7 від 29.01.2022 про закриття кримінального провадження № 0000048, вказано, що під час досудового розслідування дізнавачем не встановлено архівну установу, якій ліквідаційна комісія передала на зберігання документи ПАТ «Філокомбанк» та особу з якою укладений договір на обслуговування платіжної картки ІНЕ № НОМЕР_1 , на яку потерпілою ОСОБА_5 перераховані кошти. При цьому зроблено висновок, що досудове розслідування проведено не повно, усі обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, залишилися не з`ясованими.
Жодних дій на встановлення обставин викладених в постанові від 3 червня 2022 року дізнавачем не здійснено та 21 липня 2022 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні дізнавачем не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.
Враховуючи наведене вище, доводи прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, є передчасними.
Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавачем, після винесення постанови про закриття кримінального провадження 29 січня 2022 року, надавались доручення №54 від 03.03.2022, №71 від 10.04.2022, №69 від 05.05.2022, №88 від 10.06.2022 на проведення слідчих дій.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
У вказаному кримінальному провадженні, суду не надано доказів, що у справі було проведено всі необхідні слідчі дії на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження. Не містять матеріали справи також доказів виконання дізнавачем вказівок викладених в постанові заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 3 червня 2022 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження.
Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000048 від 27 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 284, 314, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання начальника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 27 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відмовити.
Кримінальне провадження, внесенео до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 27 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернути прокурору Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено о 16.30 год. 06 вересня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1