Справа № 750/3192/22
Провадження № 1-кс/750/1355/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0003011 від 21.06.2022,

ВСТАНОВИЛА:

Представник власників майна адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.06.2022 на майно, власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказав, що арешт на майно був накладений необґрунтовано з підстав звернення з клопотанням неналежного суб`єкта, оскільки з клопотанням про арешт майна відповідно до ст. 64-2 КПК України мав звернутися прокурор, а не слідчий.

В судому засіданні адвокат підтримав клопотання, просив його задовольнити. Вказав, що до суду із клопотанням про арешт майна мав звернутися прокурор, а не слідчий, тобто вимога закону про суб`єкта звернення не була виконана. Власники майна не були повідомлені про розгляд клопотання про арешт майна, хоча бажали прийняти участь в його розгляді. Зазначає, що ухвала про накладення арешту переглядалась в апеляційному порядку, проте довід щодо неналежного суб`єкта звернення не був предметом апеляційного розгляду. Зауважив, що автомобіль дійсно був повернутий в користування, проте в даному випадку не доведено взагалі наявність достатніх підстав для накладення арешту на автомобіль.

Слідчий в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що ухвала слідчого судді про накладення арешту була предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, за наслідками розгляду нею було повернуто автомобіль у користування власниці. Щодо мобільних телефонів та бочок, то відносно них планується призначення відповідних судових експертиз.

Заслухавши учасників розгляду та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003011 від 21.06.2022, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.06.2022 накладено арешт на мобільний телефон «Samsung» SM-J610FN/DS, в корпусі червоного кольору, мобільний телефон марки IPhone, моделі А1661 FCC ID BCG-E3087A IC579C-E3087A, 15 бочок об`ємом 250 л кожна з яких 11 бочок порожні, 4 бочки з прозорою рідиною невідомого походження, яка має стійкий характерний запах спіртовмисної речовини, що належать ОСОБА_5 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном. Накладено арешт на автомобіль марки Renault Master білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставою для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, при цьому, з урахуванням вимог ст. 22 КПК України, доведення цих обставин покладається на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна. Реалізація права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження.
При розгляді такого клопотання слідчий суддя не оцінює ухвалу про арешт майна на предмет її законності, вмотивованості чи обґрунтованості, оскільки це відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції під час апеляційного оскарження такої ухвали. Під час розгляду клопотання про скасування арешту слідчий суддя не здійснює заново повне дослідження обставин та доказів, що стали підставою для арешту. В іншому випадку така перевірка ставила б під сумнів принципи остаточності та обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили. Обов`язок слідчого судді передбачає оцінку тих обставин, які не були враховані при постановленні рішення про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки були невідомі на той час або ж виникли після постановлення рішення.
У даному випадку адвокат ОСОБА_3 , мотивуючи подане клопотання, посилається на те, що арешт накладено необґрунтовано, не зазначаючи при цьому як підставу для його скасування те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Відтак, слідчий суддя, з урахуванням положень ст. 26 КПК України, вирішує питання про скасування арешту лише з тих підстав, на які посилається представник власників майна.
Із матеріалів кримінального провадження, які були надані слідчим до початку судового засідання, встановлено, що вказана ухвала слідчого судді була оскаржена адвокатом ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції.

В ухвалі від 18.07.2022 колегія суддів Чернігівського апеляційного суду зазначила про те, що зазначене майно відповідає критерію речового доказу та на підставі ст. 170 КПК України підлягає арешту. Колегія суддів констатувала, що майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, яка не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тобто, правомірність накладення арешту на спірне майно переглядалось судом апеляційної інстанції.

Факт звернення до суду із клопотання про арешт слідчого, а не прокурора, був відомий адвокату на час звернення його до суду апеляційної інстанції і ця обставина не виникла після ухвалення судом рішення про накладення арешту на майно.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).
За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0003011 від 21.06.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1