Справа № 346/3963/22
Провадження № 1-кп/346/610/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 15.09.2022відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, та жителяАДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні нікого немає, раніше не судимого, депутатом не обирався
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Кримінальний проступок вчинено при наступних обставинах.
Близько 18:28 години 11.09.2022 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території господарства, що в АДРЕСА_2 , де, на ґрунті тривалих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 . В ході даного конфлікту, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку голови ОСОБА_4 , від якого останній втратив рівновагу впавши до землі, та в результаті чого завдав фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт із заявою про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 від 27.09.2022 року обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Потерпілий ОСОБА_4 в свою чергу також склав письмову заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000214 від 15.09.2022 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту неповнолітнього підозрюваного від 26.09.2022 (арк. справи 58--59).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України - вчиненні умисних дій, які виразились в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, яка обтяжують покарання обвинуваченого немає.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України, не працює, не одружений, на утриманні нікого не має.
Так, відповідно до ч.1 ст. 100 КК України, якою регламентуються особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх - громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

Отже, з урахуванням особи обвинуваченого, беручи до уваги те, що він не працює, суд доходить висновку висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт з урахуванням ч.1 ст.100 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речовими доказами розпорядитися за належністю у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити покарання у виді 60 (шістдесять годин) громадських робіт.

Речовий доказ:
-цифровий носії інформації, диски для лазерних систем зчитування формату DVD R залишити при матеріалах кримінального провадження .
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1