Справа № 145/1731/21
Провадження №11-кп/801/302/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 січня 2022 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області, проживаюча в АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, працююча в ТОВ "Іванівські ковбаси" формувальником м`яса, заміжня, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судима,
звільнена від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслдувань за № 0000176 від 26.10.2021 закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Судові витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 1372, 96 грн віднесені за рахунок держави.
Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 у вересні 2021 року, точної дати та часу органами досудового розслідування не встановлено, в полі поблизу с. Кліщів Ворновицької ТГ Вінницького району Вінницької області, знайшла рослини коноплі, частину яких зірвала, тим самим придбала наркотичний засіб без мети збуту, достовірно знаючи, що рослини коноплі являються нарковмісною речовиною, обіг якої заборонено на території України.
У подальшому, ОСОБА_8 принесла вказані фрагменти рослин, які помістила до коробки та зберігала в одній із кімнат власного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою використати її для власних потреб, достовірно знаючи, що обіг вказаного наркотичного засобу заборонений, до моменту вилучення їх під час обшуку 05.10.2021 року працівниками ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, таким чином здійснивши зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, вилучена під час обшуку речовина, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 6,58 г, що перевищує невеликі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу визначених в Наказі Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виробництві, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_8 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України.
Ухвалою від 19 січня 2022 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у зв`язку з дійовим каяття, а кримінальне провадження відносно неї закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та закриття відносно неї кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, просить ухвалу суду змінити у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме, вказати у її резолютивній частині про стягнення з ОСОБА_8 1372, 96 грн процесуальних витрат за проведення експертизи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що КПК не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком, суд повинен вирішити питання про розподіл таких судових витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі і в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Крім того, суд не вирішував питання про звільнення ОСОБА_8 від оплати процесуальних витрат у зв`язку з її майновим станом, а тому вони підлягають стягненню саме з обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення суду про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з її дійовим каяттям та закриття кримінального провадження не оспорюється, а тому у цій частині не перевіряється.

Разом з тим, судом невірно вирішено питання про стягнення процесуальних витрат, а тому наявні підстави для зміни судового рішення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, у ньому була проведена експертиза №СЕ-19/102-21/14714-НЗПРАП від 21.10.2021, вартість якої складає 1372 гривень 96 копійок.
Відповідно до ч.1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо стягнення процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
З огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 ( провадження №13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі і в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.1 ст. 119 КПК України, суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого) за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
Тільки у такому разі, як передбачено ч.3 ст. 119 КПК України, суд має право у своєму рішенні (вироку чи ухвалі) вказати про компенсацію судових витрат за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Проте, як вбачається з доводів апеляційної скарги прокурора та з оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції питання про звільнення ОСОБА_8 від оплати процесуальних витрат у зв`язку з її майновим станом не вирішував та обвинувачена клопотань про звільнення її від оплати процесуальних витрат чи зменшення їх розміру не заявляла. Суд в ухвалі, покладаючи процесуальні витрати за проведення експертизи на рахунок держави, не аргументував, чому саме прийняв таке рішення, не стягнувши їх з обвинуваченої.
Таким чином, суд першої інстанції при постановленні ухвали від 19 січня 2022 року в порушення вимог ст. 119 КПК України безпідставно відніс процесуальні витрати на залучення експерта за рахунок коштів держави, хоча ці витрати підлягали стягненню з обвинуваченої ОСОБА_8 .
Зазначені порушення перешкодили суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат, а тому є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 січня 2022 року в частині вирішення питання про процесуальні витрати змінити.
Стягнути з ОСОБА_8 1372 грн 96 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4