справа № 274/7197/20 провадження № 1-кс/0274/745/22
У Х В А Л А
22.06.2022 року м. Бердичів
в с т а н о в и в:
21.06.2022 р. дізнавач СД Бердичівського РВП ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на оригінали цивільної справи №274/6267/19 на 246 аркушах, які були вилучені 20.06.2022 р. під час проведення тимчасового доступу до речей і документів в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 30а.
В обґрунтування клопотання дізнавач вказав, що в ході досудового розслідування встановлено, що 26.11.2020 р. до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшла ухвала Бердичівського міськрайонного суду про внесення відомостей в ЄРДР по скарзі Бердичівської іудейської релігійної громади щодо самовільного вчинення невстановленими особами протиправних дій на земельній ділянці за адресою: вул. М. Залізняка, 5, в м. Бердичів, чим на думку Бердичівської іудейської релігійної громади, їхнім інтересам була заподіяна значна шкода.
Так, під час допиту 10.02.2020 р. представник потерпілої сторони - Бердичівської релігійної організації «Бердичівська іудейська громада» ОСОБА_5 повідомив, що в 2017 році за будівлею синагоги, що за адресою: вул. Вінницька, 4, м. Бердичів, гр. ОСОБА_6 на прилеглій до синагоги земельній ділянці, що по вул. М. Залізняка, 5, в м. Бердичів, почав будувати промислове приміщення. У зв`язку з ремонтними та будівельними роботами в будівлі синагоги з`явилися тріщини. ОСОБА_5 звертався в різні інстанції: в міську раду, до відділу культурної спадщини Житомирської області, але безрезультатно. На даний час в побудованому цеху йдуть роботи, які й надалі завдають значного збитку, в результаті руйнується синагога, яка визнана культурною спадщиною Житомирщини. Зазначене підтверджується локальним кошторисом будівельних робіт «Науково - дослідного інституту будівельного виробництва», сума ремонтних робіт синагоги складає 479 933 грн.
Також ОСОБА_5 додав, що не відомо чи на даний час має ОСОБА_6 дозвіл на будівництво та експлуатацію промислових приміщень на земельній ділянці, що за адресою: АДРЕСА_1 , адже згідно відповіді виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 27.09.2020 №02-24/358 відділом державного архітектурного - будівельного контролю під час проведення позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені порушення вимог чинного законодавства, про що 11.09.2019 р. складено акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. На ОСОБА_6 складено протокол від 11.09.2019 р. про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП, та видано Припис №08-22/14 від 11.09.2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Згодом винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення №08-20/18 від 20.09.2019 р., згідно якої на ОСОБА_6 накладено стягнення у вигляді штрафу.
Згідно наданих на запит копій Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 19.05.2020 р. та Постанови сьомого апеляційного адміністративного суду м. Вінниця від 05.08.2020 р. по справі № 274/6267/19 ОСОБА_6 звертався з позовними заявами до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області та начальника відділу архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області ОСОБА_7 , згідно яких просив постанову начальника відділу архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області ОСОБА_7 від 20.09.2019 №08-20/18 визнати протиправною і скасувати в повному обсязі, провадження у справі закрити, однак в задоволенні позовів ОСОБА_6 відмовлено.
20.06.2022 р. в період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 20 хв. у приміщенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по вул. Житомирській, 30 а, в м. Бердичеві, Житомирської області отримано тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до оригіналів цивільної справи № 274/6267/19 на 246 аркушах.
Орган дізнання зазначає, що вказана цивільна справа № 274/6267/19, яка була вилучена під час тимчасового доступу, відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом кримінального правопорушення. Також згідно ч. 1 ст. 167 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим.
В судове засідання дізнавач СД Бердичівського РВП ОСОБА_3 не з`явився, на адресу суду скерував письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи наявність заяви дізнавача про розгляд поданого клопотання за його відсутності, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Статтями 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2022 р. надано дізнавачу СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 30-А, а саме до матеріалів судової справи № 274/6267/19.
Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів від 20.06.2022 р. було надано тимчасовий доступ до цивільної справи № 274/6267/19 на 246 аркушах, яку в подальшому було вилучено на підставі ухвали слідчого судді від 06.06.2022 р. про тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що за загальним правилом, передбаченим ч. 5 ст. 171 КПК України, арешт накладається на тимчасово вилучене майно. Майно набуває статус тимчасово вилученого, якщо воно вилучено під час обшуку, огляду або після затримання особи на підставі ст.ст. 207, 208 КПК України (ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України). Іншого порядку набуття майна статусу тимчасово вилученого чинний КПК України не передбачає.
Однак, дізнавач в супереч чинних норм Кримінального процесуального законодавства у клопотанні зазначає, що вилучений під час тимчасового доступу оригінал цивільної справи № 274/6267/19 на 246 аркушах є тимчасово вилученим майном та просить накласти на нього арешт.
В свою чергу, Главою 15 Розділу ІІ КПК України регламентовано порядок тимчасового доступу до речей та документів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом.
Проте, положення статей Глави 15 КПК України не вказують на те, що документи, які вилученні під час тимчасового доступу набувають статус тимчасово вилучених.
Тобто вказане свідчить, що документи, на які дізнавач просить накласти арешт, не є тимчасово вилученими, а тому відсутні підстави для накладення на них арешту.
Більше того, ч. 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що згідно ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 06.06.2022 р. надано дізнавачу СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 30-А, а саме до матеріалів судової справи № 274/6267/19. Згідно зазначеної ухвали встановлено, що речі і документи, тимчасовий доступ яких просить надати дізнавач, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подано клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Тимчасовий доступ надається без права вилучення речей і оригіналів або копій документів.
Однак, дізнавач всупереч вимог чинного законодавства, ігноруючи приписи ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, не здійснив тимчасовий доступ до документів способом, визначеним ухвалою слідчого судді (ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копії, виписки), а безпідставно, без будь-яких правових засад здійснив виїмку оригіналу цивільної справи № 274/6267/19 з приміщення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Цивільна справа № 274/6267/19 на день розгляду клопотання незаконно перебуває у розпорядженні СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на рішення від 04.11.2016 р. № 73 Ради суддів України, яке було роз`яснено органу дізнання в ухвалі слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 06.06.2022 р., у якому зазначено, що, зокрема, у разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копії, виписки. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі, або, якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статтей 170-173 КПК України для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
В свою чергу, викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі наведеного вище, враховуючи відсутність будь-якої правової підстави для вилучення оригіналу цивільної справи та накладення на неї арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що дізнавачем в клопотанні не обґрунтовано та не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Негайно повернути вилучений згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів від 20.06.2022 р. оригінал цивільної справи № 274/6267/19 на 246 аркушах до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, розташованого за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 30а.
Копію ухвали слідчого судді надіслати для відома керівнику Бердичівської окружної прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1