ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000215 від 03.08.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,,

з участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 02.07.2022 року о 08 год. 00 хв. самовільно залишив місце несення служби у військовій частині НОМЕР_1 , що на той момент дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 20.08.2022, коли прибув до пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 та приступив до виконання службових обов`язків.
Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявшись, пояснив суду, що проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 в якості солдата. 02.07.2022 самовільно залишив військову частину, проводив час на власний розсуд, а в період з 25.07.2022 по 09.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні, потім був вдома, допомагав вагітній дружині. 20.08.2022 року прибув до військової частини та приступив до виконання своїх обов`язків. Просив суворо не карати.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд, за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а саме що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, за місцем служби та проживання характеризується посередньо, одружений, учасник бойових дій.

Суд враховує наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, інші обставини справи, зазначені вище, суд приходить до твердого переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2, ч.2 п. 2 КК України, а саме:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1