Справа № 203/5745/21
Провадження № 1-кп/0203/494/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.09.2022 Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001464 від 18.11.2021, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 14 вересня 2021 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.11.2010, належить ОСОБА_7 , здійснював з рух заднім ходом по тротуару пр. Богдана Хмельницького, збоку вулиць С Стрільців в напрямку вулиці Запорізького Шосе, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого, в районі буд. № 10 по пр. Богдана Хмельницького в м. Дніпро, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по тротуарупр. Богдана Хмельницького в попутному напрямку, позаду його автомобіля в смузі його руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого заднього вивиху правого ліктьового суглобу, синця по зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2957е від 23.11.2020, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху, згідно висновку судово- автотехнічної експертизи СЕ № 19/104-24/36939ІТ від 24.11.2021, виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.9(a), п. 10. 9, Правил дорожнього руху України, який свідчить:
п. 2.9 (а) «Водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин». ЯР* п. 10.9. - «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», невиконання якого, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії ОСОБА_4 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч.1 ст.286-1 КК України.
В ході підготовчого судового засідання між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , була укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає себе винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а також сторони підтверджують істотні для даного кримінального провадження обставини, відшкодування збитків та відсутність цивільного позову.
Крім того зазначеною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права на керування транспортним засобом строком на 3 роки.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286-1 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Разом з цим потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч.1 ст.473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та КК України, кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Доля речових доказів судом не вирішувалась, у зв`язку з не долученням прокурором матеріалів кримінального провадження до обвинувального акту .

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст.ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 04.01.2022 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджене покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу розміром 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права на керування транспортним засобом строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта 1025,72 грн.

Відповідно до ч.1 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу; для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1