Справа № 463/5018/22
Провадження № 1-кп/461/562/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.09.2022 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст.307 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В провадження Галицького районного суду м. Львова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.307 КК України.
12.09.2022 року в підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без визначення розміру застави. В клопотанні прокурор зазначив, що підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали обгрунтоване обвинувачення останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2, 3 ст.307 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінального йому кримінального правопорушення. Із урахуваннямм вказаних ризиків, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить налужну процесуальну поведінку, виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання.
Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосування застави.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Суду на підготовчому судовому засіданні не надані докази стороною обвинувачення і тому суд не може надати їм правову оцінку. В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.307, яке є особливо тяжких злочином у розумінні ст.12 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду.
В ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній неодружений, немає дітей, не працює, немає постійного місця проживання, немає на утриманні непрацездатних осіб.
Тому ризик переховування обвинуваченого від суду доведений прокурором і не може бути усунутий у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.
Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, оскільки його судом ще не допитано, його покази безпосередньо не заслухано судом, відтак шляхом переконання чи залякування ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може схилити до зміни даних свідком показань.
Сукупність вищеперелічених відомостей про обвинуваченого є вагомою для підтвердження можливого ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та не може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.
При цьому, враховуючи особливу тяжкість вчиненого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, обставини та спосіб вчинення злочину обвинуваченим, наявність вищевказаних ризиків, передбачених, статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину у сфері обігу наркотичних засобів.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.307 КК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 розмірузастави.
З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків.
Керуючись ст.315 КПК України, -
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст.307 КК України ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст.307 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до 10.11.2022 року, без визначення застави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1