Провадження №1-кп/761/2093/2022
В провадженні колегії суддів Шевченківського районного суду міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_3 , суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.2 ст.260, ч.2 ст.333 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України.
Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 звернувся до суду із клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом відносно ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що, на думку прокурора, вказує на наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на те, що ОСОБА_2 може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також може вчинити нові кримінальні правопорушення, та/або продовжити свою злочину діяльність.
При цьому у клопотанні прокурор зазначає, що строк дії ухвали про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом завершується 21.08.2022.
У зв`язку з чим він просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 місяці.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_14 заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора ОСОБА_13 та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що підозра пред`явлена ОСОБА_2 є необґрунтованою, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України недоведеним, а також тим, що ОСОБА_2 дотримувався всіх вимог раніше обраного запобіжного заходу, неодноразово, з дозволу суду, короткостроково відлучався з місця домашнього арешту у тому числі для планування військових операцій в зоні ведення бойових дій за участі ГУР МО України та під час цих відлучок жодним чином не порушував умови запобіжного заходу, а також 22.06.2022 року підписав контракт добровольця територіальної оборони з ДФТГ №25, яке залучається до бойових дій уже (фактично мобілізувався) та пройшов ряд перевірок у ГУР МО України для його найближчого зарахування до штату управління.
При цьому у клопотанні захисник ОСОБА_14 зазначав, що Головне управління розвідки МО України неодноразово направляло на адресу суду листи, у яких висловлювалась необхідність у задіянні ОСОБА_2 у військових операціях по обороні України.
Також адвокат ОСОБА_14 звертав увагу суду на те, що ОСОБА_2 має на утриманні мати похилого віку, дружину та трьох малолітніх дітей.
У зв`язку з чим авдокат ОСОБА_14 просив змінити запобіжний захід для ОСОБА_2 з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання для виконання військових операцій на захист суверенітету України або звільнити ОСОБА_2 на поруки.
Оцінивши вищенаведені доводи, колегія суддів прийняла рішення яким задовольнила клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовивши у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_14 .
Не погоджуючись з таким рішенням, вважаю за необхідне відмітити наступне.
Так, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації запроваджено режим воєнного стану.
Положеннями ст. 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
З матеріалів, долучених сторонами до кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_2 з 22 червня 2022 року є добровольцем добровольчого формування ОУН, (ДФТГ №25), брав безпосередню участь у розробленні військових операцій ГУР МО України, наразі перебуває в процесі зарахування до штату ГУР МО України, а також може бути задіяним безпосередньо у бойових діях.
Слід відмітити, що запровадження на території України воєнного стану та необхідність забезпечення успішності бойових дій є обставиною, що істотно впливає на усі сфери суспільного життя, у тому числі така обставина повинна бути врахована судом і при вирішенні питання щодо доцільності подальшого застосування до осіб, що виявили бажання взяти участь у захисті України запобіжних заходів.
Таким чином, беззаперечним є твердження, що у випадку наявності в особи відповідних навичок та умінь, бажання такої особи виконати свій громадянський обов`язок по захисту Вітчизни від збройної агресії, а також потреби у такій особі в підрозділах, які безпосередньо відповідають за обороноздатність держави, суспільний інтерес у забезпеченні безпеки України превалює над можливими ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України.
У цьому контексті слід відмітити, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як вбачається з матеріалів справи вже перешкодив залученню ОСОБА_2 до безпосередньої участі у бойових діях, оскільки надання дозволу особі, що утримується під цілодобовим домашнім арештом дозволу на тривале вибуття з регіону проживання до регіону, де ведуться активні бойові дії нівелює саму суть такого запобіжного заходу, як домашній арешт. Також необхідно зауважити що введення ОСОБА_2 до офіційного підрозділу ГУР МО України, про можливість чого суд було проінформовано листом начальника ГУР МО України ОСОБА_15 №222/162/ від 15.08.2022 р., при незмінному запобіжному заході у вигляді цілодобового домашнього арешту фактично протиставить суспільний інтерес у забезпеченні обороноздатності держави інтересам кримінального провадження, що беззаперечно є недопустимим.
Разом з цим, при постановленні ухвали про продовження стосовно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом такі міркування взяті до уваги не були, що у сукупності з тим фактом, що ОСОБА_2 маючи реальну можливість ухилитись від слідства та суду такою можливістю не скористався, а також з тим, що прокурорами в судовому засіданні не наведено жодного факту, який міг би підтвердити незмінність раніше врахованих судом ризиків, свідчить про відсутність підстав для подальшого утримання ОСОБА_2 під домашнім арештом та шкідливість такого запобіжного заходу як для обороноздатності нашої держави, так і для авторитету органів судової влади.
Суддя ОСОБА_1