Справа № 183/1610/22
№ 1-кп/183/838/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000198 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, зі слів: маючого середню освіту, працюючого не офіційно охоронцем за проектом «Велике будівництво», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 29.11.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

08 березня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , йдучи по АДРЕСА_1 , побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла перед ним, та в цей момент в останнього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , а саме її сумки, в якій знаходилися її особисті речі.
Цього ж дня, а саме 08 березня 2022 року приблизно о 12 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, наздогнавши потерпілу ОСОБА_6 між будинком АДРЕСА_1 та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом ривка, відкрито вирвав у потерпілої ОСОБА_6 з лівої руки її сумку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 7133 гривні, пенсійне посвідчення та посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_6 . Від даного ривка потерпіла ОСОБА_6 впала на асфальт.
Після цього ОСОБА_5 , утримуючи в руках викрадене майно, втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, чим спричинив своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7133 гривні.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 20.06.2022 року між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , яку просив затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України призначити остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. Також зазначив, що угоду було укладено добровільно. У вчиненому щиро кається.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.
В обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, при призначенні покарання суд враховує, дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також, що завдана шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі шляхом повернення грошових коштів. Судом також враховується й думка потерпілої, яка в своїй заяві не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Крім того, обставиною, яка пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Разом з тим, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічний, тобто корисливий злочин в період іспитового строку. Надаючи оцінку ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд враховує, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також, судом береться до уваги й те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Крім того судом встановлено, що після ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 29.11.2021 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України і звільнено від відбування покарання з випробуванням, останній в період іспитового строку вчинив інше кримінальне правопорушення, за яке він засуджується за цим вироком. Суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 року у справі № 127/25037/17, згідно з яким у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком, оскільки законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку. Тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 29.11.2021 року до покарання, призначеного за цим вироком.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд
у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 червня 2022 року між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року, до покарання, призначеного цим вироком, і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на сім років один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання з 09 березня 2022 року.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речові докази:
- CD-R диск, який має на собі напис «Verbatim CD-R 700 min 52x» з записом з камер відео-спостереження, встановленої на фасаді будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , за 08.03.2022 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- вилучені 09.03.2022 року грошові кошти у розмірі 2950 грн. номіналами: купюра номіналом 1000 грн. № ЕБ3157005; купюра номіналом 500 грн. № ЗГ9736094; купюра номіналом 500 грн. № ЕЄ4089522; купюра номіналом 500 грн. № ЗЗ 3069726; купюра номіналом 200 грн. № УВ3374726; купюра номіналом 100 грн. № УР5979298; купюра номіналом 100 грн. № УВ3739912; купюра номіналом 50 грн. № ТУ 0851208, які передані на відповідальне зберігання потерпілій залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1