Провадження № 11-кп/4808/256/22
Категорія ст.331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Кол егія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено до 04 липня 2022 року включно.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Зокрема стверджує, що сторона обвинувачення шляхом підтасовок подій, фактів та доказів намагається його звинуватити у злочинах, яких він не вчиняв і взагалі немає до них відношення. Так, свідки підтвердили його непричетність до злочину, який йому інкримінують. Разом з тим, прокурор в черговий раз наголосив на можливих ризиках, передбачених ст. 177 КПК України, які є тільки припущенням, оскільки не підтверджені жодними доказами. Наголошує на незадовільному стані свого здоров`я, зокрема, що він є інвалідом 2 групи, має хронічні захворювання, які у будь-який момент можуть загостритись, а установа виконання покарань не здатна забезпечити йому належні умови лікування. Також просить врахувати, що він має постійне місце проживання, отримує пенсію, має міцні соціальні зв`язки. Крім того, звертає увагу на тривалий час утримання його під вартою більше як три роки. Водночас вказує, що розгляд провадження затягується через неможливість або небажання сторони обвинувачення забезпечити явку свідків в судове засідання для їх допиту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 на апеляційний розгляд не з`явився, проте подав доводи за скаргою його підзахисного, в яких скасувати оскаржувану ухвалу зважаючи на наведені доводи, якими підтверджуються вимоги апеляційної скарги та через неналежну правову процедуру застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження тримання під вартою, а також просив здійснювати провадження за його відсутністю.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте подав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, а також просив розглянути її в порядку письмового провадження.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності захисника ОСОБА_7 та прокурора.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що на розгляді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з тим, що встановлені під час досудового слідства ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати, а тому підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, суд першої інстанції врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: можливість переховуватися від суду, оскільки, у разі визнання його винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризик втечі для нього може бути менш небезпечним, ніж призначене покарання і процедура його відбування; можливість незаконно впливати на свідків у даному провадженні, які ще не допитані в цьому ж кримінальному провадженні; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення

Апеляційні твердження обвинуваченого щодо відсутності доказів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України встановлені в ухвалі суду та підтверджується матеріалами провадження.

Щодо доводів обвинуваченого про непричетність до вчиненого злочину, то такі не заслуговують на увагу, оскільки оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають.

Посилання обвинуваченого на певні дані про його особу не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, що виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою та унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційний суд, позбавлений можливості надати оцінку сукупності доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, об`єктивно встановити стадію судового провадження на якій знаходиться розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, визначити ступінь готовності суду ухвалити остаточне рішення по кримінальному провадженню та обсяг дій, які необхідно виконати суду до завершення судового розгляду кримінального провадження та встановити причини тривалого розгляду кримінального провадження з урахуванням процесуальної поведінки сторін протягом розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги, що на стадії судового розгляду кримінального провадження суд самостійно вирішує питання про застосування чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, яка дозволить розглянути кримінальне провадження у розумні строки.

Рішення апеляційного суду щодо розгляду питання про законність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, кримінальне провадження щодо якого розглядається по суті судом першої інстанції, не повинно виглядати як втручання у порядок розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та створювати перешкоди суду в організації ефективного судового розгляду у розумні строки.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419,422-1КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5