печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000749 від 04.06.2021,-

ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням в порядку ст.ст. 170, 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 757/37958/21-к, в рамках кримінального провадження №0000749, на частку участі ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у статутному капіталі ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (, місцезнаходження: м. Київ, проспект Тичини, 20) у розмірі 500 000 гривень, що становить 50 % статутного капіталу ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" () та частку ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у статутному капіталі ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (, місцезнаходження: м. Київ, проспект Тичини, 20) у розмірі 500 000 гривень, що становить 50 % статутного капіталу ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (), в рамках кримінального провадження №0000749 від 04.06.2021 та заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь які реєстраційні та нотаріальні дії щодо корпоративних прав. В обґрунтування доводів клопотання зазначила, що арешт майна було накладено необґрунтовано та безпідставно, а зазначені в провадженні обставини є спотвореними.

В судове засідання адвокат не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею, дослідивши матеріали провадження, встановлено, що ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 04.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.07.2021 накладено арешт на частку участі ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у статутному капіталі ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (, місцезнаходження: м. Київ, проспект Тичини, 20) у розмірі 500 000 гривень, що становить 50 % статутного капіталу ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" () та частку ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у статутному капіталі ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (, місцезнаходження: м. Київ, проспект Тичини, 20) у розмірі 500 000 гривень, що становить 50 % статутного капіталу ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (), в рамках кримінального провадження №0000749 від 04.06.2021 та заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь які реєстраційні та нотаріальні дії щодо корпоративних прав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді про арешт майна вищевказані корпоративні права ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що розслідується.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Поруч з тим, п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Разом з тим, в судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, доводів представника власників корпоративних прав щодо підстав для задоволення клопотання належним чином не спростували, власну правову позицію не виклали.

Як вбачається з матеріалів клопотання, на даний час відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не здійснюється досудове розслідування, про підозру їм не повідомлялося, а зазначені компанії жодним чином не порушують права заявника та не по`вязані між собою.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування, крім іншого, перевіряються доводи ОСОБА_6 щодо нібито неправомірного заволодіння майном ТОВ ЮК «Сенат». Так, у власності ТОВ ЮК «Сенат» перебувала нежитлова будівля торгового-офісного центру «Марсель» за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ніжинська, 79, директор якого, ніби-то скориставшись довіреністю, виданою засновником ОСОБА_6 , уклала, на її думку, збитковий договір оренди приміщення офісного центру «Марсель» за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ніжинська, 79, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) строком на 10 років з невигідними умовами. Договір оренди було нібито укладено без погодження засновника ОСОБА_6 з ТОВ «Рент Контрол» (), керівником якої є ОСОБА_7 , а засновниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Однак, беручи до уваги, що спірне майно - нежитлова будівля торгового-офісного центру «Марсель» перебуває у ТОВ «Рент Контрол» у користуванні на правах оренди, вважаю відсутніми на даний час підстави вважати можливим здійснення товариством, у користуванні якого майно перебуває, такої діяльності, яка б загрожувала знищенню такого речового доказу, пошкодженню або перетворенню. Тож, відповідно, і корпоративні права товариства «Рент Контрол» не пов`язані з ймовірністю знищення, спотворення або перетворення речових доказів, а накладення арешту на корпоративні права не узгоджується з предметом кримінального провадження та підставами для накладення такого арешту.

Виходячи з викладеного, враховуючи долучені до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що наданими матеріалами доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а тому наявні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 757/37958/21-к.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 174, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 19.07.2021 у справі № 757/37958/21-к, в частині арешту на частку участі ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у статутному капіталі ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (, місцезнаходження: м. Київ, проспект Тичини, 20) у розмірі 500 000 гривень, що становить 50 % статутного капіталу ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" () та частку ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у статутному капіталі ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (, місцезнаходження: м. Київ, проспект Тичини, 20) у розмірі 500 000 гривень, що становить 50 % статутного капіталу ТОВ "РЕНТ КОНТРОЛ" (), в рамках кримінального провадження №0000749 від 04.06.2021.

Скасувати заборону органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь які реєстраційні та нотаріальні дії щодо корпоративних прав вказаного товариства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1