Справа № 635/976/22
Провадження № 1-і/545/100/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
за участю адвоката ОСОБА_4
за участі обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Полтавського районного суду Полтавської області у м. Полтаві клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000276 від 29.10.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України,-
встановив:
Прокурор Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на те, що до провадження Полтавського районного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження № 0000276 від 29.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України.
Зазначив, що наявні у даному випадку ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Зокрема існують ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований і в нього відсутні законні джерела існування.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 подав письмове заперечення на клопотання прокурора вказуючи, що суд не може розглядати клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, оскільки попередня ухвала суду від 28.06.2022 року не набрала законної чинності, оскаржена до Полтавського апеляційного суду і до теперішнього часу апеляційна скарга не розглянута.
Крім того, досудове розслідування закінчилося 03.02.2022 року, справа передана до Полтавського районного суду, однак підготовче засідання по справі до теперішнього часу не призначалося, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться під вартою більше восьми місяців.
Крім того, прокурором не доведені ризики, на які він посилається в клопотанні, оскільки прокурором не надано доказів, що обвинувачений матиме намір переховуватися від правоохоронних органів та вчиняти дії, які б суперечили КК України. Так обвинувачений навчався в Харківському медичному фаховому коледжі, тому відсутність роботи не є обґрунтованою підставою про скоєння обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Ризики впливу на свідків та скоєння іншого злочину є лише припущенням прокурора.
Прокурор не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник адвокат ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід вигляді нічного домашнього арешту.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан».
Розпорядженням Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосудця під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.
Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження ухвалою
слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 09.12.2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський
слідчий ізолятор», який в подальшому продовжувався, останній раз ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.06.2022 року до 30.08.2022 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Перевіряючи підстави доцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обґрунтованість підозри та вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при доведенні провини за які йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі.
Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, місце проживання, характеристики, сімейний стан, місце навчання, відсутність судимостей.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Так, у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року - тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, а також спокуса уникнення судової процедури, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду.
Ризик переховування від суду на даному етапі кримінального провадження продовжує існувати та є реальним, оскільки у справі не досліджено жодного доказу, не допитані свідки, а тому обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що унеможливить розгляд справи у суді, виключить можливість встановлення об`єктивної істини та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.
Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.
Так, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, враховуючи характер та обставини вчинення злочину, наявність свідків, приймаючи до уваги, що обвинувачений навчався, не мав стабільного джерела доходу, тому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що ризики продовження злочинної діяльності, впливу на свідків, які не допитані судом, та переховування від суду не зникли та не змінилися.
Окрім цього, суду не надано безумовних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_5 не може триматися під вартою, також немає у розпорядженні суду доказів про інші обставини, які би могли переважити ризики передбачені ст.177 КПК України, гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.
За викладених обставин, суд вважає, що на даний час наявні достатні підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам.
За таких обставин строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України,
ухвалив:
Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000276 від 29.10.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з 26.08.2022 року по 24 жовтня 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення,

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26.08.2022 року

Суддя: ОСОБА_1