Справа № 204/7480/22
Провадження № 1-кс/204/1726/22
У Х В А Л А
19 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В обґрунтування клопотання зазначено, що 16.09.2022 до ЧЧ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від працівників СБУ Покровського РВ 2 ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, про те, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого мешкання та реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно виготовляє та зберігає тютюнові вироби, які належать до складу підакцизних товарів. Після внесення вказаного повідомлення до журналу ЄО Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та прибуттю слідчо-оперативної групи до місці події, прийнято рішення про негайне проведення огляду місця події за правилами встановленими для проведення обшуку, до постановлення ухвали слідчого судді на території літньої кухні домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 234 КПК України (згідно з правилами, встановленими для проведення обшуку), що було пов`язано з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, вказаних виробів та приладдя, для виготовлення тютюнових виробів. В ході проведення огляду місця події згідно з правилами встановленими для проведення обшуку, за вищевказаною адресою, було виявлено та вилучено: чотири синтетичні мішки з табаком, п`ятдесят сім пристроїв для спорядження гільз, електронні ваги, а також сигаретні гільзи з фільтром. 16 вересня 2022 року вищевказані об`єкти, слідчим було визнано та залучено до вказаного кримінального провадження в якості речових доказів. На теперішній час у слідства існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучені 16 вересня 2022 року вищевказані предмети на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню, у зв`язку із чим підлягають арешту, тобто тимчасовому позбавленню за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, тому, слідчий звернувся із зазначеним клопотанням до суду.
В судове засідання слідчий не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, які в ньому зазначені.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.172 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна, його представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя робить висновок, про можливість розглянути клопотання у судовому засіданні без виклику власника майна, для уникнення в подальшому унеможливлення виконання завдань кримінального провадження.
Вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
В ході проведення огляду місця події згідно з правилами встановленими для проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: чотири синтетичні мішки з табаком, п`ятдесят сім пристроїв для спорядження гільз, електронні ваги, а також сигаретні гільзи з фільтром.
16 вересня 2022 року вищевказані об`єкти, слідчим було визнано та залучено до вказаного кримінального провадження в якості речових доказів.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч.1, ч.2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Проте, клопотання не містить обставин, які свідчать про можливе перетворення, зміну або знищення зазначеного у клопотанні майна.
Обов`язок доведення необхідності застосування цього заходу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Згідно із ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявності ризиків передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання та надані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку, що всупереч положенням ст.173 КПК України, не обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно, не зазначено обставин, які свідчать про можливе перетворення, зміну або знищення зазначеного у клопотанні майна, у зв`язку із чим, клопотання є необґрунтованим та безпідставним, а тому слідчий суддя відмовляє у його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.110,170-173,309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1