Провадження № 1-в/761/230/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку ст.537, 539 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

До судді Шевченківського районного суду м. Києва 22.01.2021 р. надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку ст.537, 539 КПК України.
Вивчивши зміст клопотання, суд приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва, виходячи з наступного.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до п.1, 4 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року. 23.05.2022 року Київський апеляційний суд ухвалив залишити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року в частині строку покарання без змін.
Згідно з повідомленням першого заступника начальника ДУ «Київський СІЗО» ОСОБА_4 та начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_5 , вбачається, що засуджений ОСОБА_3 , утримується в установі на підставі вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2020 р. Згідно вищевказаного вироку, останнього визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ст.400 КК України, на підставі ч.1 ст.70 за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі. При цьому, державна установа «Київський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання для засудженого ОСОБА_3 .
Враховуючи наведене, виходячи з зазначених положень ст.ст.537, 539 КПК України, оскільки у ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 не відбуває покарання, тобто ДУ «Київський слідчий ізолятор» щодо останнього не є установою відбування покарання згідно зі ст.11, ч.3 ст.18 КВК України, суд вважає за необхідне повернути клопотання адвокату ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 , та одночасно роз`яснює останньому право на звернення з вказаним клопотанням до належного суду.

Керуючись ст.537, 539 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку ст.537, 539 КПК України, повернути адвокату ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя