ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/282/22 Справа № 705/3055/22 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрювана захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рахни Шаргородського району Вінницької області, громадянки України, з середньою освітою, вдови, не працюючої, утриманців не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:
11 серпня 2022 року старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , терміном на 60 діб, з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208000 гривень.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, за невстановлених обставин, попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто діючи повторно, придбала у невстановленої слідством особи рідину темно-коричневого кольору, та впевнившись в тому, що дана рідина являється наркотичним засобом, розфасувала її порівну у 5 (п`ять) гумових згортків (презервативів), які стала незаконно зберігати при собі з метою збуту.

09 серпня 2022 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на задньому сидінні праворуч автомобіля з фішкою «таксі» марки «Geely MR-7151A», р.н. НОМЕР_1 сірого кольору, під керуванням водія ОСОБА_10 , що знаходився поряд із домоволодінням АДРЕСА_1 та побачивши працівників поліції, які наближалися до вказаного автомобіля, кинула вищезазначені 5 (п`ять) гумових згортків (презервативів) з рідиною темно-коричневого кольору, які були в прозорому поліетиленовому пакеті під переднє пасажирське сидіння праворуч.

09 серпня 2022 року в період часу з 10 години 20 хвилин до 11 години 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події та поряд з місцем знаходження ОСОБА_7 , під переднім пасажирським сидінням автомобіля марки «Geely MR-7151A», р.н. НОМЕР_1 , виявлено та вилучено 5 (п`ять) підготовлених до збуту гумових згортків (презервативів) із рідиною темно-коричневого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-22/8557-НЗПРАП від 10 серпня 2022 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою метадону 0,0773 грама, який ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала з метою збуту.

09 серпня 2022 року о 13 год. 00 хв. працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 та 10 серпня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому, ОСОБА_7 від отримання та підписання повідомлення про підозру відмовилась.

11 серпня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваній у вигляді тримання під вартою обґрунтовувано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2022 року клопотання задоволено.

Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту її затримання, а саме з 09 серпня 2022 року до 07 жовтня 2022 року включно.

Визначено підозрюваній ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, після внесення якої підозрювана (обвинувачена) звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного (обвинуваченого) під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний (обвинувачений) вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено порядок внесення застави.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти звільнити.

У разі звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покладено на неї наступні процесуальні обов`язки на строк 2 місяці:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та/або проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій,

Роз`яснено, якщо підозрюваний, обвинувачений, не виконає покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала обґрунтована тим, що підозрювана ОСОБА_7 , усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, пов`язаного з обігом наркотичних засобів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, не працює та не має постійного джерела прибутку, відносно неї на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину, що вказує на її свідоме небажання стати на шлях виправлення та існування великої вірогідності вчинення нового кримінального правопорушення, а також вказує на стійке неприйняття підозрюваною загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує її як особу, що становить підвищену суспільну небезпеку. Вказані обставини свідчать про наявність ризику переховувався від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, що порушить подальший хід досудового розслідування та збір доказів, тому на думку слідчого судді обрання відносно неї будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки.

Також слідчий суддя вважає недоведеною та необґрунтованою необхідність застосування відносно підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, оскільки підозрюваною та її захисником не надано переконливих доказів того, що такий запобіжний захід зможе запобігти наявним та доведеним ризикам.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити; застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

В апеляційній скарзі вказує, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що до клопотання про застосування запобіжного заходу не долучено жодного письмового доказу, який би підтверджував обґрунтованість даної підозри, а в досліджених слідчим суддею письмових доказах відсутнє будь-яке посилання на те, що саме ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення. Прокурором не надано доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення.

Вважає, що підозра ґрунтується на показах свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є працівниками поліції та являються зацікавленими особами, що в подальшому здійснювали допит свідка ОСОБА_10 .

Також вказує, що при розгляді клопотання суд не врахував ті обставини, що ОСОБА_7 раніше не судима, на час взяття під варту знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Уманська ЦРЛ» в стані середньої важкості і з нею не можна проводити слідчі дії.

На думку апелянта, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , а також надасть останній можливість проходити відповідне лікування.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначаючи заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 і прийшов до правильного переконання, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що в наданому на розгляд клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на даній стадії досудового розслідування.

Тому доводи, наведені в апеляційній скарзі щодо недоведеності стороною обвинувачення та безпідставності висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є непереконливими.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, враховуючи дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вірно застосував до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .

Слідчим суддею правильно враховано, що відносно ОСОБА_7 на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину, що вказує на її свідоме небажання стати на шлях виправлення та існування великої вірогідності вчинення нового кримінального правопорушення, а також вказує на стійке неприйняття підозрюваною загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує її як особу, що становить підвищену суспільну небезпеку.

Твердження захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано, що ОСОБА_7 раніше не судима та на час взяття під варту знаходилась на стаціонарному лікуванні в КП Уманська ЦРЛ в стані середньої тяжкості і з нею не можна проводити слідчі дії, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані обставини були предметом розгляду слідчого судді при вирішенні питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, однак обґрунтовано не взято до уваги як підстави для застосування до неї менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Отже, апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_8 щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта щодо недоведення прокурором наявності ризиків, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування у даному кримінальному провадженні, є тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, суттєвими не являються та не можуть бути підставами для зміни чи скасування судового рішення.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді