У Х В А Л А
Справа № 183/2259/22

№ 1-і/183/66/22

29 липня 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, маючого дочку ОСОБА_6 , 2013 року народження, сина ОСОБА_7 , 2017 року народження, працюючого ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. 31.12.2020 ОСОБА_5 було затримано, ухвалою слідчого судді до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання до 28.02.2021, який у подальшому неодноразово продовжено. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вирішено вважати продовженим до 31.07.2022. Ризики, які слугували підставою для тримання під вартою на теперішній час не зменшилися і продовжують існувати. З метою запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ризики прокурором не доведені. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, до нього можливе застосування більш м`яких запобіжних заходів. Потерпілі у даному кримінальному провадженні подали суду заяву, про те, що жодних претензій до обвинуваченого не мають, фактично інцидент, який стався 30.12.2020 є наслідком сімейного конфлікту.

Обвинувачений у судовому засіданні наполягав на тому, що має право на доступ до правосуддя і він готовий доводити у суді свою невинуватість, проте наразі кримінальне провадження щодо нього не розглядається. Півтора роки його тримають під вартою, строк тримання під вартою продовжувався неодноразово. Запевнив, що неухильно виконуватиме усі процесуальні обов`язки, з`являтиметься на виклики. Будинок, у якому він зареєстрований, належить його батькам, там проживають його діти, у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може проживати за місцем реєстрації, де не ведуться бойові дії.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду 18.03.2022 № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

31.12.2020 ОСОБА_5 було затримано, ухвалою слідчого судді Великобурлуцього районного суду Харківської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 лютого 2021 року, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вирішено вважати продовженим до 31.07.2022.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченому відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих не зменшився та продовжує існувати.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи клопотання прокурору про продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.

Суд враховує, що обвинувачений має двох малолітніх дітей, які проживають за місцем його реєстрації, місце його проживання зареєстровано на території, де не ведуться бойові дії, до обрання запобіжного заходу працював приватним підприємцем, раніше не судимий.

Подану захисником фотокопію заяви від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суд не приймає, оскільки неможливо встановити осіб, які підписали цю заяву.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні перебуває під вартою більш ніж 18 місяців.

Кримінальне провадження до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано.

Наказом Мінінтеграції «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні» від 22.06.2022 року № 132 затверджено оновлений перелік вищевказаних територій, до яких віднесено Куп`янську міську територіальну громаду Харківської області.

У зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження перебувають у Куп`янському міськрайонному суді Харківської області, на території м.Куп`янська Харківської області ведуться активні бойові дії, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_11 на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з об`єктивних причин істотно обмежено.

На питання суду про те, які заходи вживались стороною обвинувачення з метою забезпечення розумних строків у даному кримінальному провадженні, зокрема протягом останніх двох місяців тримання обвинуваченого під вартою, прокурор висловив сподівання на завершення бойових дій.

Як встановлено у ч.4,5 ст.28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відтак, тримання під вартою обвинуваченого, кримінальне провадження стосовно якого з об`єктивних причин не розглядається упродовж розумного строку, суд вважає не виправданим та таким, що порушує ст.5 та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведені обставини та норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання.

Підстави для застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки обвинувачений про можливість внесення застави не повідомляв. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною цілодобово залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, прокурора та/або слідчого.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- заборонити підозрюваному спілкування із свідками та потерпілим по кримінальному провадженні №0000210 від 31.12.2020 року у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 25 вересня 2022 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29.07.2022 року о 14:30 год.

Суддя ОСОБА_1