Єдиний унікальний номер № 285/2282/22
Провадження № 1-кп/0285/424/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський в режимі відеоконференції з Житомирською УВП № 8 кримінальне провадження № 285/2282/22 (№ 0000348, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.05.2022 року) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сєвєродонецьк Луганської області, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, на утриманні дітей немає, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, РНОКПП НОМЕР_1 , судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
26 травня 2022 року близько 15 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов поблизу Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, що по вул. Івана Франка, 3а в м. Новоград-Волинський Житомирської області, тобто перебував в громадському місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, чим вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 178 КУпАП.
В цей час до ОСОБА_3 підійшов старший дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_5 , який виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи в однострої, представився працівником поліції та з метою припинення вказаного адміністративного правопорушення та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснив адміністративне затримання ОСОБА_3 та доставив його до службового кабінету №43 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області.
Далі, перебуваючи у вказаному службовому кабінеті, ОСОБА_5 почав складати адміністративні матеріали щодо ОСОБА_3 , під час чого близько 15 години 30 хвилин, у ОСОБА_3 , який достовірно знаючи, що ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу, виник злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останньому, у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків.
У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, підійшов до останнього та правим кулаком умисно наніс удар по голові потерпілому, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою правої вискової /скроневої/ ділянки із синцем у висковій ділянці справа на межі із тім`яною ділянкою справа.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав повністю. Пояснив, що 26.05.2022 року він сам прийшов до відділку поліції. Але коли працівник поліції почав складати щодо нього протокол, це викликало в нього злість і він наніс йому удар в область обличчя. Не схвалює свій вчинок. Свою неадекватну поведінку пояснює тим, що був випивши. Затримали його зразу після нанесення удару. Щиро розкаявся у вчиненому. Попросив пробачення у працівника поліції.
Потерпілий ОСОБА_5 в заяві просив судове засідання провести без його присутності. Цивільний позов по справі не заявляв. Просив суд обвинуваченого суворо не карати.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України як погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно положень ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставину, що зазначене кримінальне правопорушення вчинене у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку, суд не визнає як обтяжуючу, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, його вік, задовільний стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, той факт, що він офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває, є внутрішньо переміщеною особою.
Також суд зважає на позицію потерпілого у даному кримінальному провадженні, який при визначенні покарання ОСОБА_3 просив суд суворо його не карати.
Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про доцільність і необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Зважаючи на обставини скоєння злочину та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, приймаючи до уваги позицію потерпілого у даному кримінальному провадженні, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, слід застосувати передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу судом не встановлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.
Речові докази, судові витрати та викривачі у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, призначивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У зв`язку зі звільненням від відбування покарання звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1