Справа № 309/2308/15-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/436/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 21.07.2021 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч. 2,3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 19.05.2021 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 23.07.2021 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки продовжують існувати ризики, визначені п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою Хустського районного суду від 21.07.2021 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб, до 21.09.2021 включно з таких підстав.

Місцевий суд продовжуючи тримання під вартою, суд виходив з того, що судове слідство по справі не розпочато, потерпілі та свідки не допитані, а тому продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати зазначену вище ухвалу місцевого суду від 21.07.2021 та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити; звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що впродовж трьох років місцевий суд продовжує строки тримання під вартою ОСОБА_5 без участі його законного представника матері ОСОБА_7 , яку навіть не викликав в судовий розгляд всупереч ст.488 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених у неповнолітньому віці, а отже виклик його законного представника матері ОСОБА_7 та інформування представників служби у справах дітей, їх участь в судовому розгляді є обов`язковою в силу імперативних вказаних норм КПК України.

Жодного виклику законному представнику та службі у справах дітей за останні два роки на судове засідання 25.09.2020 не було, а відтак місцевий суд не мав права розглядати дану справу та продовжувати винятковий запобіжний захід без їх участі.

Всупереч ст.199 КПК України та рішення Європейського суду з прав людини від 25 червня 2020 року по справі «Лаврик та інші проти України», клопотання прокурора не містило обґрунтування та викладу обставин, які «свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, тим більше не містило викладу обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про гримання під вартою.

Прокурор зазначає обставини, одні і ті ж два роки, які необхідно врахувати при продовженні тримання під вартою, зокрема: наявність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, у вчиненні кримінального правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, зокрема відповідно до ст..12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачена відповідальність строком до п`яти років позбавлення волі.

Крім того, захисник ОСОБА_6 звертає увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачена відповідальність до 5 років позбавлення волі, замаху на тяжкий злочин, призначене покарання за який не може перевищувати 5 років 3 місяців, та вчинення двох тяжких злочинів, максимально за які передбачено покарання 6 років позбавлення волі. Тобто, не настільки суворе покарання може бути призначене ОСОБА_5 , щоб він допускав порушення. Навпаки саме в його інтересах невідкладно виконувати покладені на нього обов`язки щоб довести суду своє виправлення і можливість подальшого відбування покарання без ізоляції від суспільства, що і зобов`язується робити.

При чому злочини, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_5 , вчинені до 20.06.2017, тому відповідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VII та Правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року, йому буде зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тобто, з урахуванням вказаного та вже реально відбутого строку попереднього ув`язнення з 10.12.2018 ОСОБА_8 вже відбув покарання, яке може бути призначене судом і явно не в його інтересах не з`являтися до суду чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду.

Відсутність постійного місця роботи та навчання таке твердження, як підстава для продовження виняткового запобіжного заходу є, помилковим, оскільки чинне законодавство України вимагає при працевлаштуванні особисту явку працівника на роботу, а у Закарпатській УВП № 9 чомусь не встановлені години, протягом яких ув`язнений може залишити СІЗО для працевлаштування.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , маму ОСОБА_7 , сестру ОСОБА_9 , тобто має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується Хустською міської радою, раніше не судимий, і при звільненні з СІЗО. працевлаштується і буде забезпечувати свою сім`ю, чого без нього робити майже нема кому.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який також просив розглянути дану справу без участі інших учасників, вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що вказана вище апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, захисника обвинуваченого, неявка яких з огляду на положення ст.405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та прохання у цьому обвинуваченого.

Ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою були актуальними і на день постановлення місцевим судом оскарженої ОСОБА_6 вказаної вище ухвали місцевого суду від 21.07.2021 про продовження строку тримання під вартою.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України, які відносяться до тяжких.

Апеляційний суд погоджується з висновком Хустського районного суду Закарпатської області про те, що на даний момент продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційного суду не встановлено та сторонами не наведено.

Ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду залишається актуальним.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою, місцевий суд надав обґрунтовану оцінку фактичним обставинам кримінального провадження.

Із зазначеної ухвали Хустського районного суду від 21.07.2021 та матеріалів даного провадження вбачається, що наведені судом обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 перевірялися при розгляді відповідного клопотання прокурора.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Розглядаючи клопотання прокурора як про застосування, так і про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 місцевий суд дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу продовження його дії; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Апеляційний суд визнає, що оскаржена ухвала Хустського районного суду про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є законна та обґрунтована.

Жодного істотного порушення вимог Закону, на які посилається захисник ОСОБА_6 , місцевим судом не допущено.

З урахуванням наведеного та особи ОСОБА_5 апеляційний суд визнає, що в даному випадку місцевий суд у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194 КПК України розглянув клопотання прокурора та з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вказаних вище даних про його особу і обставин кримінального провадження, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до правильного висновку про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , не зважаючи на значну тривалість розгляду даної справи місцевим судом.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 21.07.2021 щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: