Справа № 202/2428/22
Провадження № 1-кс/202/1983/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 02.06.2022 року до ЄРДР за № 0000674 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000674 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за фактом того, що 01.06.2022 до ЧЧ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що по вул. Шкільній у м. Краматорську на блокпості, в автомобілі Фольксваген Крафтер НОМЕР_1 жовтого кольору, було виявлено та вилучено предмет схожий на корпус гранати РГО, предмет схожий на запал типу УДЗ, 2 паперових коробки із предметами схожими на патрони, на яких мається маркування 5,45х39, та розсипом 72 предмети схожих на патрони калібру 5,45х39.

01.06.2022 в ході огляду місця події, асфальтованої площадки, розташованої поряд з блокпостом, на виїзді з АДРЕСА_1 , було вилучено предмет схожий на корпус гранати РГО, предмет схожий на запал типу УДЗ, 2 паперових коробки із предметами схожими на патрони, на яких мається маркування 5,45х39, та розсипом 72 предмети схожих на патрони калібру 5,45х39, котрі до цього працівниками ВСП були виявлені серед особистих речей у автомобілі Фольксваген Крафтер НОМЕР_1 .

З метою врятування майна (речових доказів), виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки у разі зволікання із проведенням огляду існувала реальна загроза їх знищення (втрати), які зберігались на асфальтовій площадці поблизу блокпосту по вул. Шкільній на виїзді з м. Краматорська, Донецької області, слідчим у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України 01.06.2022 у період з 21 год. 45 хв. до 22 год. 14 хв. проведено невідкладний огляд в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус гранати РГО, предмет схожий на запал типу УДЗ, 2 паперових коробки із предметами схожими на патрони, на яких мається маркування 5,45х39, та розсипом 72 предмети схожих на патрони калібру 5,45х39. Вказані речі визнано речовими доказами.

В ході досудового розслідування, ОСОБА_4 , пояснив, що він перебуває на службі у ЗСУ у військовій частині НОМЕР_2 . Так, 01.06.2022 року він попросив волонтерів, які вирушали до м. Львів, взяти з собою особисті речі поранених військовослужбовців, на що вони погодилися, слід за чим він, не переглядаючи вміст сумок та рюкзаків, погрузив їх до автомобілю волонтерів, при цьому, при проїзду через блокпост, по вул. Шкільній у м. Краматорську, працівниками ВСП у одному з рюкзаків було виявлено предмет схожий на корпус гранати РГО, предмет схожий на запал типу УДЗ, 2 паперових коробки із предметами схожими на патрони, на яких мається маркування 5,45х39, та розсипом 72 предмети схожих на патрони калібру 5,45х39. Кому належить вказаний рюкзак він пояснити не зміг.

На даний час є достатньо підстав вважати, що предмети, вилучені під час вказаного огляду мають значення для подальшого досудового розслідування, та необхідне для подальшого детального огляду, призначення відповідних перевірок, судових експертиз та встановлення осіб, які мають відомості, що можуть бути використані в якості доказів.

З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, збереження вилучених предметів, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому слід зауважити, що з урахуванням обставин даного кримінального провадження ймовірним законним володільцем боєприпасів є військова частина, тобто за відсутності такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту вони відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України мають бути повернуті до військової частини, уповноважені особи якої жодним чином не будуть обмежені у його використанні, що у тому числі включає можливість його переробки, заміни деталей та механізмів, використання за цільовим призначенням, з великою долею вірогідності призведе до зміни його властивостей, що в свою чергу завадить об`єктивному експертному дослідженню. Вказане в свою чергу потягне отримання недостовірного висновку експерта, а отже і неможливість встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, з урахуванням інтенсивності бойових дій, що тривають на території Донецької області існує висока вірогідність знищення (псування, втрати) даних речових доказів у разі перебування їх у розпорядженні особи, в даному випадку у володінні військових, для яких потреби досудового розслідування не є пріоритетними, а втрата чи фізичне знищення зазначених речових доказів в свою чергу взагалі позбавить сторону обвинувачення можливості провести експертизи у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного прокурор звернувся до суду з даним клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки зазначені вище об`єкти мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у них можуть бути збережені сліди кримінального правопорушення та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин кримінального правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначив, що просить дану справу розглянути за його відсутності.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділення Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене 02.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.06.2022 року асфальтованої площадки, розташованої поблизу блокпосту по АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені предмет схожий на корпус гранати РГО, предмет схожий на запал типу УДЗ, 2 паперових коробки із предметами схожими на патрони, на яких мається маркування 5,45х39, та розсипом 72 предмети схожих на патрони калібру 5,45х39

Згідно з правовою позицією Верховного Суду (Постанова Верховного Суду у справі №752/17016/16-к від 01.02.2018 р.) огляд житла під час огляду місця події не потребує ухвали слідчого судді.

Вказані речі мають характер та визнані речовими доказами по справі (Постановою старшого слідчого СВ Краматорського РУП Д. Гаркуші від 02.06.2022).

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Незважаючи на те, що відповідно до вимог ч.7 ст.236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження, та тимчасово вилученим майном є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, слідчий суддя вважає, необхідним задовольнити клопотання тому що для встановлення чи дійсно зазначені предмети мають характер предметів вилучених законом з обігу, необхідно проведення експертного дослідження, а тому до цього моменту, на думку слідчого судді, вони є тимчасово вилученим майном, яке має характер речових доказів по справі.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучені під час огляду місця події предмет схожий на корпус гранати РГО, предмет схожий на запал типу УДЗ, 2 паперових коробки із предметами схожими на патрони, на яких мається маркування 5,45х39, та розсипом 72 предмети схожих на патрони калібру 5,45х39, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна відповідно до розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: предмет схожий на корпус гранати РГО; предмет схожий на запал типу УДЗ; 2 паперових коробки із предметами схожими на патрони, на яких мається маркування 5,45х39; 72 предмети схожих на патрони калібру 5,45х39, виявлені та вилучені 01.06.2022 під час огляду місця події асфальтованої площадки, розташованої поблизу блокпосту по вул. Шкільній на виїзді з м. Краматорська Донецької області.

Заборонити відчужувати та розпоряджатись вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Порядок зберігання речових доказів визначити згідно із розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1