Провадження № 1-кп/947/948/22
УХВАЛА
08.08.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілого про арешт майна у кримінальному проваджені №0000313 від 15.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження №0000313 від 15.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
В рамках кримінального провадження директор ТОВ «Пейбокс» ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (щодо останього ухвалено обвинувальний вирок від 13.07.2022) в солідарному порядку, заподіяної злочином майнової шкоди. В резолютивній частині позовної заяви директор ТОВ «Пейбокс» ОСОБА_6 просить накласти арешт на все майно, яке належить цивільним відповідачам у справі.
В судове засідання представник ТОВ «Пейбокс» не з`явився, тому на підставі ст.172 КПК України клопотання розглянуто за відсутності представника потерпілого.
Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.
Адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання директора ТОВ «Пейбокс» ОСОБА_6 , оскільки позовні вимоги до ОСОБА_3 , який на відміну від ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні одного епізоду, є несорозмірними.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника.
Дослідивши клопотання, вислухавши думку прокурора та сторони захисту, суд вважає, що в задоволені клопотання слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, директором ТОВ «Пейбокс» не надано жодних документів в обґрунтування клопотання, у томі числі стосовно розумності ті співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172-173, 370-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання директора ТОВ «Пейбокс» ОСОБА_6 про накладення арешту на все майно, яке наледить ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1