Справа № 951/314/22
Провадження №1-кп/951/45/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №№0000046 від 02.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козова Тернопільської області, зареєстрованого та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань розслідувань за №0000046 від 02 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючу суддю ОСОБА_1 та 01 червня 2022 року передано обвинувальний акт.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 03.06.2022 призначено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 02 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 27.06.2022.
27.06.2022 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та розуміючи міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії спрямовані на переховування від суду, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього зазначила, що ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду від 04 травня 2022 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному покидати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці, тобто до 30.06.2022.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не виконував обов`язки покладенні на нього ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду від 04 травня 2022 року. На підставі наведеного, просила застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 .

03.06.2022 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, зміну запобіжного заходу. В частині клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному просив змінити на особисте зобов`язання, покликаючись на те, що його підзахисний має проблеми із психічним здоров`ям, надавши при цьому суду довідки, які, на його думку, підтверджують викладені ним обставини.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала вимоги клопотання, вказавши, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам. Разом з тим уточнила, що просить суд обрати запобіжний захід обвинуваченому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Своє клопотання в частині зміни запобіжного заходу просив суд залишити без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 думку захисника підтримав.

Потерпіла вказала, що не вважає, що утримання обвинуваченого під вартою є відповідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, обвинувальний акт, оглянувши надані сторонами докази, в тому числі і відеоматеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно із. ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. .

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Згідно із ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В силу ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, заяву захисника адвоката ОСОБА_7 , беручи до уваги положення ст.ст.22,26 КПК України, керуючись принципом диспозитивності та змагальності, суд приходить до переконання, що заява сторони захисту про залишення без розгляду клопотання в частині зміни запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню із поверненням такого клопотання про застосування запобіжного заходу без розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України суд розглядає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому.

Відповідно до положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, крім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа,що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено,що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи,яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину,за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину,за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що на даному етапі судового розгляду прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (при цьому суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результатами розгляду справи по суті) Відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст. 87 КПК України, в ході розгляду клопотання судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, які дають підстави суду обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог пункту статті 183 КПК України встановлено наявність ризику, передбаченого у статті 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду.

Так судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному покидати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці, тобто до 30.06.2022 із покладенням на останнього ряду обов`язків.

Як вбачається, із інформації Сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 09.06.2022 ОСОБА_4 порушив запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки 09.06.2022 о 12.15 год. перебував у нетверезому стані по вул. Колійова смт. Козова Тернопільської області. За вказаним фактом поліцейським Сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 винесено постанову серії ЕГА №669094 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Крім цього, згідно інформації Сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 15.06.2022 під час перевірки по місцю проживання ОСОБА_4 , останній був відсутній за адресою: АДРЕСА_1 та виявлений по АДРЕСА_2 .

Оскільки наявний ризик переховування обвинуваченого від суду суд вважає, що зазначений ризик обумовлює необхідність застосування до нього відповідного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Разом з тим, прокурором не доведено обставин, які б свідчили про можливість запобігти цим ризикам виключно шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд враховує, що він має постійне місце реєстрації та проживання, посередній стан здоров`я.

Вказані обставини свідчать про можливість запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до ОСОБА_4 необхідного і достатнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання строком на 60 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 196, 331, 372, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 в частині зміни запобіжного заходу обвинуваченому запобіжного заходу повернути без розгляду.

Клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, строком на 60 /шістдесят/ діб.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб такі обов`язки:

п.1 прибувати до суду за першим викликом;

п.2 не залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу суду;

п.3 повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

п.4 за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

п.5 носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 обчислюється з 01.07.2022 та припиняє свою дію 29.08.2022.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, направити для виконання до Відділ поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1