Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1098/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 331 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 з визначенням розміру застави,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 на 60 днів до 18 квітня 2022 року з визначенням розміру застави - 148 860 грн.

Своє рішення суд обґрунтував тяжкістю та характером злочинів, даними про особу обвинуваченого та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися, оскільки на даний час не допитані свідки, тому існує ризик впливу на них, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити повторні злочини, про свідчить перебування на розгляді в суді кримінальних проваджень щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ст. 348 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У випадку відмови в задоволенні апеляційної скарги, зменшити розмір застави з врахуванням воєнного стану в Україні до 20 тис. грн.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки прокурором не було доведено обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу іншого захисника, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч. 2 ст.146 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження вбачається, що 18 лютого 2022 року судом першої інстанції було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.

Фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч. 2 ст.146 КК України, одне з яких відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , а зокрема те, що в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду перебувають інші справи відносно ОСОБА_9 , де він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи апелянта щодо відсутності підстав для продовження тримання під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_9 .

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останньому та неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Судом було альтернативно визначено ОСОБА_9 запобіжний захід заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян, який відповідає вимогам ч.5 ст. 182 КПК України, оскільки визначений з урахуванням тяжкості обвинувачення та даних про особу обвинуваченого та ризиків встановлених судом, такий розмір не є очевидно непомірним для обвинуваченого.

Вимога захисника зменшити розмір застави до 20 000 грн. суперечить положенням ч.5 ст. 182 КПК України щодо розміру застави у разі обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування або зміни ухвали суду колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а

ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2022 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: