Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/89/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорофіївка Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, учня ПТУ № 16 в м. Мала Виска Кіровоградської області, не одруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винуватим та засуджено за: ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язано засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

У період часу з 01 вересня 2019 року по 28 лютого 2020 року обвинувачений за усною домовленістю з ОСОБА_9 винаймав кімнату в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час перебування в приміщенні вищевказаного будинку, 18 січня 2020 року у обвинуваченого виник умисел направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_9 .. Діючи умисно, цілеспрямовано, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи наслідки, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаться непомітними, скориставшись відсутністю господарки домоволодіння, шляхом вільного доступу зайшов до спальної кімнати ОСОБА_9 , звідки з дерев`яної тумби викрав майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки "Prestigio" моделі "Grase Z3" вартістю 439 грн 80 коп та портативну батарею марки "Trust" моделі "Powerbank 8800" вартістю 279 грн 20 коп.
Після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 719 грн 00 коп.
Крім цього, 29 березня 2020 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, обвинувачений перебуваючи біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , помітив гаражне приміщення, що належить потерпілому ОСОБА_10 та припускаючи, що у вказаному гаражі можуть бути цінні речі у останнього виник умисел, спрямований на викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення майна поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, цілеспрямовано, з метою власної наживи, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаться непомітними, шляхом відкриття воріт, проник до приміщення гаражу звідки викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: металеву каністру ємкістю 20 літрів вартістю 170 грн 00 коп; 20 літрів бензину октанового числа А-92 вартістю 477 грн 60 коп; акумуляторну батарею марки "WPS6" моделі "МТС-9" - вартістю 593 грн 32 коп; карбюратор марки "К68" від мотоцикла марки "ИЖ" моделі "Планета-5" - вартістю 450 грн 00 коп.
Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду на суму 1690 грн 92 коп.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_8 вважати засудженим за: ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин з відбуванням не більше двох годин у день, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю покарань, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі положень ст. 75, ст. 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік, поклавши обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України; в іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

ОСОБА_8 призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України в редакції норми закону станом на час вчинення кримінального правопорушення, проте Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», що набрав чинності від 01 липня 2020 року, санкцію цієї частини статті пом`якшено й виключено такий вид покарання як позбавлення волі.

З урахуванням положень ст. 5 КК України. підлягає застосуванню санкція частини статті обвинувачення після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вислухавши думку судді-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як визначає ч. 1, ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги .

Учасниками судового провадження не оскаржена доведеність винуватості ОСОБА_8 , правильність кваліфікації його дій, дотримання судом першої інстанції принципів призначення покарання.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не досліджує і не надає оцінки доказам у кримінальному провадженні та вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, а його дії вважає правильно кваліфікованими за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом із тим колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора з приводу неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

Як встановлено, ОСОБА_8 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - 18 січня 2020 року.

Санкція вказаної частини статті закону України про кримінальну відповідальність станом на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбачала покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у виді: штрафу, або громадських робіт, або виправних робіт, або арешту, або позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року внесено зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, зокрема, те відносилось до покарань, визначених за вчинення кримінального правопорушення, а саме: щодо розміру штрафу та такого виду покарання як позбавлення волі.

Змінами до санкції ч. 1 ст. 185 КК України визначено замінити у санкції даної норми закону покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі.

Зміни вступили в законну силу з 01 липня 2020 року.

Згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння ; часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі; якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Статтею 65 КК України, ч. 1, регламентовано: Суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, вироком суду першої інстанції 17 листопада 2021 року ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі.

Вказане суперечить наведеним вище нормам закону України про кримінальну відповідальність.

Означеним допущено погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 та є порушенням вимог закону, а тому є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

Відтак, враховуючи зазначене вище, загальні принципи призначення покарання, закріплені у положеннях ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, віку обвинуваченого, особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що достатнім та необхідним покаранням обвинуваченому за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, стане покарання у виді громадських робіт.

Тож, зважаючи на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про слушність доводів апеляційної скарги прокурора та необхідність зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.

ОСОБА_8 вважати засудженим за:

ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин з відбуванням не більше двох годин в день;

ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_8 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 ч. 1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4