Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

19 липня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2022 року, якою звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК), та закрито кримінальне провадження №0000506,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2022 року звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК, у зв`язку з дійовим каяттям, а вказане кримінальне провадження закрито.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні - конфісковано гужову повозку та міні-трактор марки «ZOOMLION PD 244-B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а дров`яну деревину загальним об`ємом 1,73 м3 залишено державному підприємству (далі - ДП) «Клесівське лісове господарство».

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати. При цьому, заявив клопотання про виклик ряду осіб для допиту в якості свідків, а також просить визнати неналежним та недопустимим доказом довідку ДП «Клесівське лісове господарство», протокол допиту підозрюваного від 29.12.2021, протокол проведення слідчого експерименту від 29.12.2021.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що зазначена ухвала в частині конфіскації міні-трактора та гужової повозки є незаконною, оскільки згідно вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у разі закриття кримінального провадження, суд скасовує арешт майна. Також вказав, що ОСОБА_5 обвинувачується у крадіжці деревини загальною вартістю 878,50 грн., тоді як вартість його конфіскованого майна становить 262 000 грн.

Захисник зазначив, що протягом досудового розслідування ні дізнавачем, ні прокурором не було надано ОСОБА_5 пам`ятки про його права як обвинуваченого, повідомлення про підозру, обвинувальний акт, а також не було запропоновано йому звернутись до адвоката за наданням правової допомоги. Вказав, що ОСОБА_5 не надавав дізнавачу пояснень, а тільки підписав складений працівником поліції документ, який не відображає реальних подій.

На думку адвоката, довідка про розмір заподіяних Ясногірському лісництву збитків не є належним та допустимим доказом, адже вона офіційно не зареєстрована у документообігу підприємства, у ній не вказано кому вона адресована та містить підроблений підпис директора. Також вважає, що вилучена у ОСОБА_5 лісодеревина взагалі не перебувала на обліку у лісництві, адже це є порубкові залишки, які підлягають утилізації. Захисник зазначив, що місцевим судом не було допитано жодну посадову особу Ясногірського лісництва та ДП «Клесівське лісове господарство».

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав викладених у ній, міркування прокурора ОСОБА_4 про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що цю скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апелянта щодо неналежності та недопустимості доказів стосовно вартості викраденого майна колегія суддів оцінює критично з таких підстав. Як убачається зі змісту довідки та відповіді на запит начальника Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 17.12.2021, наданих ДП «Клесівське лісове господарство» 20.12.2021 №2044, лісодеревина в кількості 1,73 м3, перебувала на обліку у кварталі 55 відділу 6 та кварталі 56 цього ж відділу Ясногірського лісництва. Згідно прейскуранту цін на лісо продукцію по лісгоспу вартість 1 м3 дров`яної деревини не промислового використання становить: порода береза 550 грн; породи сосна 328, 5 грн. Відповідно загальна вартість викраденої дров`яної деревини становить 878, 5 грн ( 1 м3 дров`яної деревини береза 550 грн, - сосна 328,5 грн). Зі змісту вказаних документів вбачається, що зазначені квартали відділу 6 є сусідніми згідно їх нумерації.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував вчинення ним цієї крадіжки і просив повернути належне йому майно - трактор та гужову повозку. Обвинувачений наголосив, що має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, а тому конфіскація цього майна позбавляє його можливості забезпечення своєї сім?ї належним чином.

Як убачається з матеріалів провадження 29.12.2021 ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.278 КПК було вручено письмове повідомлення про підозру та роз?яснено право на захист згідно ст.20 цього Кодексу, про що складено протокол відповідного змісту із зазначенням часу (розпочато о 15 год. 16 хв, завершено о 16 год. 00 хв.). Лише після цього ОСОБА_5 допитано як підозрюваного. Перед проведенням слідчого експерименту підозрюваному ОСОБА_5 повторно роз?яснено права на захист (згідно протоколу від 29.12.2021 розпочато о 16 год. 40 хв. та завершено о 16 год. 45 хв). Водночас колегія суддів зауважує, що у даному випадку відсутні обставини для обов?язкової участі захисника, передбачені ст.52 КПК. Отже твердження апелянта про порушення права на захист - позбавлені підстав.

Також є безпідставними доводи щодо неповноти розслідування кримінального провадження та недопустимості письмового доказу - довідки про вартість викраденого. Зокрема ч.3 ст.404 КПК передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. З матеріалів провадження вбачається, що клопотання про дослідження вказаних доказів - допит вказаних в апеляційній скарзі осіб, письмових документів заявлено не було.

Разом з цим доводи апелянта щодо непропорційності втручання у право обвинуваченого ОСОБА_5 на володіння майно апеляційний суд визнає слушними.

Зокрема, з матеріалів цього провадження вбачається, що належні ОСОБА_5 міні трактор марки «ZOOMLION PD 244-B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також гужову повозку на яку навантажено дров`яну деревину не промислового використання загальним об`ємом 1,73 м3, які вилучено у ході огляду місця події 15.12.2021 в лісовому масиві Ясногірського лісництва ДП «Клесівське лісове господарство», дізнавач сектору дізнання Сарненськогоо районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 постановами від 16.12.2021 визнала речовими доказами у кримінальному провадженні, а прокурор ОСОБА_9 звернулася до Сарненського районного суду з клопотанням про арешт цього майна.

Ухвалою місцевого суду задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК, у зв`язку з дійовим каяттям, а вказане кримінальне провадження закрито.

Суд встановив, що 15 грудня 2021 року біля 14 години ОСОБА_5 перебуваючи на території лісового масиву кварталу № 55, виділу № 4, 6 Ясногірського лісництва ДП «Клесівське лісове господарство», таємно з корисливих мотивів викрав належні підприємству дров`яну деревину породи сосна та береза загальним об`ємом 1,73 м3 вартістю 878,50 грн., які знаходились на землі, повантажив їх на гужову повозку, викраденим розпорядився на власний розсуд. Тобто ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна. За цією нормою закону України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт, або виправних робіт, або арешту, або обмеження волі.

Як передбачено ч.1 ст.98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписом ч..9 ст.100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно визначення ч.1 ст.96-1 КК, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, як визначено п.4 вказаної норми КК, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».

Зокрема, порушення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції через застосування конфіскації, яка формально ґрунтувалася на положеннях національного закону, але за обставин конкретної справи була визнана «неспівмірною», оскільки покладала на заявника «надмірний індивідуальний тягар», було встановлено у справі «Ісмайлов (Ismayilov) проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з положеннями ч. 2 ст.19 цього Закону, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У статті 8 КПК зазначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до положень частин 1, 5 ст.3 КК законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодексу України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Отже, при застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Разом із тим, відповідно до положень ст.2 КПК одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, вирішуючи долю речового доказу у кримінальному провадженні - гужової повозки та міні-трактора марки «ZOOMLION PD 244-B», місцевий суд у повній мірі не врахував вищевикладених положень національного права та практики тлумачення й застосування положень міжнародного законодавства, належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, а також вартість транспортного засобу, яка значно перевищує розмір завданих матеріальних збитків та суми штрафу, тобто є неспівмірною.

При цьому апеляційний суд враховує також і правову позицію касаційного суду, викладну у постангові суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 02.06.2020 по справі №748/1457/19 (провадження №51-6503км19).

З огляду на викладене, колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення апеляційного суду про конфіскацію гужової повозки та міні-трактора марки «ZOOMLION PD 244-B», є неправильним, оскільки застосування конфіскації в даному випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Отже, очевидним є те, що місцевий суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону в частині вирішення питання про долю речового доказу, а тому ухвала в цій частині є необґрунтованим і підлягає зміні, а отже вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2022 року, якою звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК, в частині вирішення питання про долю речових доказів - змінити.

Речові докази - гужову повозку та міні-трактор марки «ZOOMLION PD 244-B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_5 .

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3