Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/524/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні засудженого:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз:
- 10.01.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

ВСТАНОВИЛА:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивовано тим, що до нього необхідно застосувати положення ст.81 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Рішення суду мотивовано тим, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисний корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не є стабільним та послідовним.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його клопотання мотивуючи тим, що суд першої інстанції безпідставно та в порушення вимог закону відмовив у задоволенні клопотання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того, зазначив, що за час відбування покарання завжди виконував вимоги адміністрації дотримуючись режиму відбування покарання, працює по благоустрою в колонії, навчався та отримав професію « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови №2) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2020 ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки.

Початок строку покарання 09.10.2019, кінець строку 09.10.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 09 місяці 20 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 02 місяці 10 днів.

Як вбачається з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.10.2019 в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор». За час перебування в установі порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав. З 16.04.2020 відбував покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)». За час перебування в установі допустив 1(одне) порушення встановленого порядку відбування покарання, яке полягає в порушенні правил пересування територією установи, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани. (а.о.с. 67 Т.1 ч.2) Стягнення погашене в установленому законом порядку. Заохочень не мав. У 2021 році закінчив Державний навчальний заклад «Оріхівський навчальний центр (№88)» і здобув професію «Лицювальник-плиточник» другого розряду (свідоцтво 12 СВ № 003629). З 16.03.2022 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6). За час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. На бесіди профілактично-виховного характеру реагує позитивно, завжди робить належні висновки. Стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділенні СПС № 4, а саме ремонтував двері та меблі житлових приміщень, ремонтував крани в санвузлі, фарбував підлогу, залучається до робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 12 годин. Був 1(один) раз заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.о.с. 89 Т.1 ч.2). Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Згідно вироку суду позову не має. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває. Відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має «середній рівень» (а.п. 9).з/п

Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)» розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 43 від 13.10.2021, а.о.с. 77, Т.2 ч.2).

На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 12 від 16.06.2022, а.о.с. 80, Т.2 ч.2).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що за час відбування покарання завжди виконував вимоги адміністрації дотримуючись режиму відбування покарання, працює по благоустрою в колонії, навчався та отримав професію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » колегія суддів вважає такими, що самі по собі не впливають на ступінь виправлення засудженого, а враховуються у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про можливість звільнення особи умовно достроково від відбування призначеного покарання, тому не є підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, засуджений ОСОБА_8 під час всього часу відбування покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи виконання покарань

Враховуючи поведінку ОСОБА_8 протягом всього строку відбування покарання, а саме те, що засуджений за час відбування покарання один раз порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виразилося у порушенні правил пересування територією УВП, за що засуджений отримав догану, Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей у провадженні в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що довідок засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання (02 роки 09 місяців 19 днів) відпрацював всього 12 годин (а.п. 12), а також залучався до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених (а.п. 9, 11). Разом із тим, засуджений протягом строку відбування покарання один раз заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, однак зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, при цьому колегія суддів враховує, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розглядалося питання про застосування умовно дострокового звільнення, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 12 від 16.06.2022, а.о.с. 80, Т.2 ч.2).

Інших переконливих даних, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, засуджений не навів в апеляційній скарзі та він не надав при її розгляді у суді апеляційної інстанції.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обгрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)