Провадження №1-кс/554/150/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

До Октябрського районного суду м. Полтави звернувся зі скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку ст. 303 КПК України. У скарзі заявник посилається на те, що він 28.09.2021 року подав в порядку ст. 214 КПК України заяву про вчинення кримінального правопорушення. У скарзі вказує, що у заяві про вчинення злочину просив внести відомості до ЄРДР відносно слідчого прокуратури Кобеляцького району ОСОБА_6 та колишнім оперуповноваженим Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 . На даний час відомості до ЄРДР не внесені.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити.

У судовому засіданні прокурор просив у задоволенні скарги відмовити, зазначив, що ТУ ДБР здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001358, у якому об`єднано близько 100 епізодів, внесених до ЄРДР за заявами ОСОБА_5 щодо можливих неправомірних дій при розслідуванні кримінальної справи № 04580007 стосовно ОСОБА_5 ТУ ДБР розслідувалося кримінальне провадження щодо працівників правоохоронних органів. Водночас кримінальне провадження 0000014 стосується цивільних осіб при розслідуванні кримінальної справи № 04580007, що не можуть розслідуватися ТУ ДБР, але стосуються тих же самих обставин. Кримінальне провадження №0001358 розслідувалося в тому числі і щодо можливих неправомірних дій прокурора Кобеляцької районної прокуратури ОСОБА_6 та оперуповноваженого Кобеляцького РВ УМВС ОСОБА_7 , зокрема епізоди №№ 26, 55, 56, 58, 65, 66, 84, 76, 77, 78, 81 та ін. Фактично будь-які неправомірні дії вказаних посадових осіб були предметом досудового розслідування вказаного кримінального провадження. 15.12.2021 року кримінальне провадження №0001358 закрите за відсутністю складу кримінальних правопорушення. Вказана постанова слідчого не скасована. Тому внесення до ЄРДР стосовно тих осіб, які здійснювали досудове розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_5 є не тільки недоцільним, але й має ознаки зловживання процесуальними правами. У зв`язку з цим, вважає, що відповідь слідчої ТУ ДБР ОСОБА_8 є правильною.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_5 28.09.2021 року направив до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення кримінального правопорушення слідчим прокуратури Кобеляцького району ОСОБА_6 та оперуповноваженого Кобеляцького РВ МВС України в Полтавській області ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 384 КК України.

У вказаній заяві ОСОБА_5 як підставу для внесення відомостей до ЄРДР вказує таке:

- 09.11.2013 року в рамках кримінального провадження № 0000014, внесеного до ЄРДР 15.02.2013 року за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 384, 386 КК України, прокурором прокуратури Кобеляцького району ОСОБА_9 було проведено допит ОСОБА_6 , який при проведенні допиту надав завідомо неправдиві показання щодо присутності при проведенні слідчих дій з ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 під час досудового розслідування кримінальної справи № 04580007;

- 24.08.2015 року в рамках кримінального провадження № 0000014, внесеного до ЄРДР 15.02.2013 року за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 384, 386 КК України, проведено допит колишнього о/у Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 , який при проведенні допиту надав завідомо неправдиві показання, що під час затримання та написання ОСОБА_5 явки з повинною як з його боку, так і з боку інших працівників Кобеляцького РВ УМВС ніяких незаконних методів, психологічного чи фізичного тиску не застосовувалося.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

З долученої до скарги заяви вбачається, що ОСОБА_5 порушував у ній питання про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР відносно дій слідчого прокуратури Кобеляцького району ОСОБА_6 та оперуповноваженого Кобеляцького РВ МВС України в Полтавській області ОСОБА_7 , які нібито надали неправдиві показання щодо обставин, які їм стали відомі під час проведення досудового розслідування кримінальної справи № 04580007 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст.115, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України.

Так, у ході аналізу поданої заяви та скарги, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаного кримінального правопорушення, а заявником та його представником у судовому засіданні не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

У поданій заяві відсутні конкретні відомі заявнику обставини вчинення вказаними особами дій, які б містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 384 КК України, а саме завідомо неправдиві показання свідка.

У заяві ОСОБА_5 висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій.

Слідчий суддя вважає, що самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування. У даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій ОСОБА_5 заяві.

Як встановлено у судовому засіданні, ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001358 від 08.07.2015 за ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 374, ч. 2 ст. 374, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 373, ч. 3 ст. 382 КК України, в якому було об`єднано близько 100 епізодів за заявою ОСОБА_5 щодо можливих протиправних дій працівників правоохоронних органів під час досудового розслідування кримінальної справи № 04580007 відносно ОСОБА_5 , якого засуджено вироком Апеляційного суду Полтавської області від 09.06.2005 року за п.п. 4, 10ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 9 ст. 115 до 14 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 152 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В рамках даного кримінального провадження перевірялися заяви ОСОБА_5 щодо можливих неправомірних дій прокурора Кобеляцької районної прокуратури ОСОБА_6 та оперуповноваженого Кобеляцького РВ УМВС ОСОБА_7 .

Вказане кримінальне провадження постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_8 від 15.12.2021 року закрите на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Вказана постанова слідчого не оскаржена та не скасована, отже є законною.

Фактично вказана заява ОСОБА_5 щодо невнесення до ЄРДР за його заявою відносно працівників правоохоронних органів щодо завідомо неправдивих показань про обставини досудового розслідування кримінальної справи № 04580007 є прагненням скаржника обійти встановлений законодавством порядок оскарження і оцінки рішень, дій ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, що проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001358, в тому числі відносно вказаних представників правоохоронних органів. Такі дії заявника не відповідають цілям та меті, для досягнення яких законодавцем передбачено механізм оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Тому, на переконання слідчого судді, ініціювання кримінального провадження за відповідними фактами може призвести до безпідставного залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також необґрунтованого витрачання сил і засобів правоохоронних та судових органів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя констатує відсутність стверджуваної заявником бездіяльності з боку уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11.04.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1