Справа № 183/2092/22
Номер провадження 1-кп/404/243/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська установа виконання покарань» кримінальне провадження №0000481 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецьк Донецької області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
В період з 28.02.2022 року по 31.03.2022 року м. Сєвєродонецьк Донецької області було піддано обстрілам з боку військових РФ в ході чого була пошкоджена інфраструктура міста, у тому числі магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у АДРЕСА_2 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 31.03.2022 року приблизно о 15 год. 00 хв. Знаходився біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 .

Розуміючи, що магазин пошкоджений внаслідок обстрілів , а також те, що на території тУкраїни введено воєнний стан, затверджений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_6 , приблизно о 15 годині 00 хвилин, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський 10, через пошкодження в будівлі магазину, та впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з торгівельних полиць: 1 пляшку вина ігристе «Annabelle Cuvee» біле п/сл 0,75л 7% вартістю 187,95 грн.; 2 пляшки вина «Gatto Matto Montepulciano d'Abruzo DOC» червоне сухе 0,75л 12,5% загальною вартістю 277,96 грн.; 1 пляшку вина «Maranello Lambrusco Bianco» 0,75 л біле п/сл, газоване вартістю 178,15 грн.; 3 пляшки вина «Chianti DOCG» червоне сухе 1,5 л 12,5% загальною вартістю 686,85грн.; 1 пляшку Біттеру з глоду «Katlenburger» червоне сухе п/сл 0,75л 12,5% вартістю 187,95 грн.; 1 пляшку вина «Passimento ltd Special Edition Romeo & Juliet» червоне сухе 1,5л 14% вартістю 628 грн.; 1 пляшку вина «Gatto Matto Grillo Sicilia DOC» біле сухе 0,75л 11,5% вартістю 124,95 грн., які поклав до своїх пакетів, після чого залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав магазину «Вина Світу», в особі представника потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2271 гривні 81 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з яким він 31.03.2022 року близько 15 години 00 хвилин зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський 10, через пошкодження в будівлі магазину, звідки викрав товари. Повністю визнає вину, погоджується з кваліфікацією його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим тяжким злочином, особу винного, який осудний, не одружений, не перебуває на обліках в лікарнях, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, на обліках в лікарнях не перебуває, не одружений, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.
Суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 31.03.2022 року до набрання вироком законної сили.

Речові докази: пляшки вина - залишити представнику потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 2271 грн. 81 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда ОСОБА_1