У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши в м.Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у кримінальному проваджені про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.1, 305 ч.3, 307 ч.3, 309 ч.2 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.3, 307 ч.3 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_3 , проживаючого у Львівській області Стрийському районі с Голобутів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 305 ч.3, 307 ч.3 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.3, 307 ч.3 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.3, 307 ч.3 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

апеляційні скарги захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року визнано винуватими та засуджено ОСОБА_6 за ч.1 ст. 305 КК України на 6 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 305 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 17 березня 2016 року, зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками правоохоронних органів, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 17 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 за ч.3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 18 березня 2016 року, зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками правоохоронних органів, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 18 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 за ч.3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання та обмеження у вільному пересуванні після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2016 р. по 25.10.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю залишено без змін.

ОСОБА_9 за ч.3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2016 р. по 25.10.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю залишено без змін.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 11293,78 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впродовж січня-березня 2016 року, за попередньою змовою, групою осіб, неодноразово у різний спосіб перетинали державний кордон України з Республікою Польща в декількох пунктах пропуску з метою налагодження тісних контактів з продавцями наркотичних засобів, вивчення та оцінки можливостей подальшого їх переміщення з приховуванням від митного контролю через митний кордон України, вивчення порядку проведення прикордонного та митного контролю, пристосування прихованих місць у транспортних засобах і перевірки можливості їх використання з цією метою.

15 березня 2016 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, групою осіб, діючи спільно щодо розробленого плану контрабанди наркотичних засобів, виїхали з України та у різний спосіб прибули до Республіки Франція, де за сприяння невстановленої досудовим розслідуванням особи та невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбали таблетки "SUBUTEX®" із вмістом наркотичного засобу бупренорфін і забезпечили їх доставку протягом 15-17 березня 2016 р. на територію Республіки Польща невстановленим досудовим розслідуванням способом, де їх чекали обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на транспортному засобі марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 .

З метою вчинення контрабанди і подальшого збуту, неподалік польсько-українського кордону, упродовж дня 17 березня 2016 року, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приховали у спеціально підготовлених місцях транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4244,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29708,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток) і чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 49,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток), а всього чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" та "SUBUTEX®2mg" в кількості 4251,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29757,00 шт.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_9 , який керував транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , та обвинувачений ОСОБА_8 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, під супроводом обвинуваченого ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 , і супроводом обвинуваченого ОСОБА_6 який керував транспортним засобом марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 , прибули 17 березня 2016 року на митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС України з метою незаконного переміщення через митний кордон України наркотичних засобів з приховуванням від митного контролю, де їх злочинна діяльність була викрита працівниками правоохоронних органів України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , 17 березня 2016 року перемістив транспортним засобом марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 через митний кордон України митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС України, з приховуванням від митного контролю, чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 3,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 21,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток), які незаконно зберігав та перевозив на території України, однак був затриманий працівниками правоохоронних органів України.

Не погоджуючись із даним вироком апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_7 , прокурор прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_6 , а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю доказів його винуватості. Просить дослідити у судовому засіданні та визнати недопустимими наступні докази: протокол про результати проведення негласної слідчої дії спостереження за особою від 18.03.2016р.; протокол затримання від 18.03.2016р. (тільки дослідити); додатковий огляд автомобіля марки Мерседес Бенц від 21.03.2016р.; результати проведення негласної слідчої дії від 16.04.2016р.; протокол негласної слідчої розшукової дії НСРД від 09.02.2016р., протокол від 11.03.2016р. щодо вказівки на обмін грошових коштів (тільки дослідити); результати НСРД (аудіо-відео контроль особи) від 21.03.2016р.; НСРД що проводилась 17.03.2016р.; висновки експерта №14 від 06.04.2016р., № 182/5 від 12.08.2016р., № 09/12-0263 від 06.05.2016р.; висновок судово-медичної експертизи щодо тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (тільки дослідити).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що оскаржуваний вирок постановлено з грубим порушенням вимог кримінального та кримінально процесуального законодавства, з порушеннями митного законодавства, з порушенням законодавства у сфері фармацевтики та законодавства, що регулює порядок призначення та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні. Вказує, що оскаржуваний вирок немає мотиваційної оцінки доказів, клопотання захисту судом розглянуто неповно.

Зазначає про порушення вимог п. 4 ч.1 ст. 409, п. 2 ч.1 ст. 413 КПК України, з огляду на незаконність засудження ОСОБА_6 за ст. 309 КК України. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ст. 309 КК України, оскільки йому інкримінуються одні і ті ж три блістера "SUBUTEX", що були переміщенні через митний кордон України, і вже інкриміновані як злочин, передбачений ч. 1 ст. 305 КК України.

Щодо засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 305 КК України, яке захисник вважає безпідставним, то єдиним доказом, який вказує на подію даного злочину є сфальсифікований протокол затримання та обшуку, який проведено з грубим порушенням вимог КПК України. Зазначає, що після скоєння ОСОБА_6 ДТП, оперативні співробітника СБУ без складання процесуальних документів вилучили особисті речі ОСОБА_6 , а також провели детальний огляд автомобіля і ніяких заборонених предметів виявлено не було. Окрім цього, покликається на порушення вимог п.3 ч.1 ст. 411 КПК України, з огляду на наявність різниці між зазначеним у протоколі часом затримання та фактичним затриманням ОСОБА_6 , яка становить 5 годин. Покликається на відсутність підстав для затримання ОСОБА_6 , передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України. Протокол затримання та обшуку складався без участі понятих.

Вказує, що вирок суду обґрунтовано результатами негласних слідчих дій, проте не зазначено коли такі дії проводились, та які обставини вони доводять чи спростовують. Вважає, що судом першої інстанції порушено п.2 ч.1 ст. 411 КПК України, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Звертає увагу на проведення після затримання ОСОБА_6 . НСРД (аудіо-відео контроль особи) від 21.03.2016р. В протоколі про проведення даної НСРД свідомо внесені неправдиві відомості щодо невідомої особи. При проведенні такої НСРД суттєво порушено умови її проведення. ОСОБА_6 мав право на захист, потребував госпіталізації та лікування, він давав показання та був у подальшому визнаний підозрюваним, обвинуваченим. Окрім цього, у матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні документи щодо проведення відповідних НСРД відносно працівників правоохоронних органів, які причетні до скоєння злочинів, та відносно оперативного працівника УСБ в Івано-Франківській області ОСОБА_16 . Окрім цього, без попереднього дозволу суду 21.03.2016р. було проведено додатковий огляд автомобіля марки Мерседес Бенц. Пропонує, визнати результати НСРД від 21.03.2016р. за участю ОСОБА_6 та оперативного працівника УСБ в Івано-Франківській області недопустимими доказами, без його дослідження при здійсненні апеляційного провадження.

Наголошує, що висновок суду про те, що ОСОБА_6 перетинав кордон на зазначеному у вироку суду автомобілі у день затримання, не відповідає дійсності, оскільки даним автомобілем ОСОБА_6 вперше в`їхав в Україну 17.03.2016р.

Заперечує такий доказ, як висновок експерта №14 від 06.04.2016р., оскільки прокурором не було представлено речового доказу, а саме відбитків пальця ОСОБА_6 , проте було представлено відповідні відбитки ОСОБА_7 . Стверджує, що відповідних відбитків пальця ОСОБА_6 взагалі не має.

Крім цього, покликається на відсутність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Вважає, що посилаючись на положення ст. 6 КК України, суд зробив неправильний висновок та вийшов за межі закону, а тому за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_6 слід виправдати.

Заперечує засудження ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 305 КК України, з огляду на невірність кваліфікації його дій за даною нормою закону, оскільки у даному випадку їх дії можна кваліфікувати як замах на контрабанду. Вважає, що висновки експертів № 182/5 від 12.08.2016р., № 09/12-0263 від 06.05.2016р., № 09/12-0193 від 19.03.2016р., слід визнати недопустимими доказами, оскільки експертизи проведено із порушеннями, а тому дії ОСОБА_6 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 305 КК України на ст.15, ч. 2 ст. 305 КК України.

Крім цього, просить дослідити та визнати недопустимим доказом речові докази 4247 шт. блістерів Subutex 8 mg, оскільки кінцева дата вживання цих таблеток свідчить про те, що дані таблетки не могли бути виявлені та вилучені в березні 2016р.

Зазначає про відсутність доказів щодо попередньої домовленості обвинувачених. Вважає, що ОСОБА_7 оговорив ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину. В обґрунтування свої вимог захисник покликається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях. Зазначає, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення, зокрема протоколом обшуку від 17.03.2016р., проте не зміг встановити належність та допустимість даного доказу, оскільки не викликав у судове засідання як свідків понятих, які приймали участь у даній слідчій дії. Наведені судом першої інстанції докази не підтверджують факт того, що обвинувачені попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення злочину з єдиним планом та розподілом функцій. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги протокол огляду від 19.03.2016р., яким встановлено вилучення у ОСОБА_8 мобільного телефону, не оцінив показання ОСОБА_8 щодо написання ним смс-повідомлень.

Вважає неналежним доказом протокол за результатами НСРД від 21.03.2016р., оскільки з аналізу розмов неможливо ідентифікувати ОСОБА_8 чи інших осіб, а слова ОСОБА_6 не доводять вину ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину. Доводи на обґрунтування даної апеляційної скарги є аналогічними за доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та закрити щодо нього кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що аналіз досліджених судом доказів свідчить про недоведеність факту участі ОСОБА_8 у вчиненні злочину. Суд першої інстанції не мотивував свій висновок про неправдивість показань обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 у своїх показаннях заперечив участь ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а ОСОБА_7 категорично заперечив причетність до скоєння злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наполягаючи на тому, що вони не знали, що знаходиться у транспортному засобі. Звертає увагу на показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших щодо виявлення наркотичних засобів у транспортному засобі. Вказує, що суд першої інстанції покликавшись на протокол обшуку від 17.03.2016р., не надав оцінки наявним у протоколі поясненням ОСОБА_8 щодо обставин в`їзду на територію Республіки Польща та наявності у мікроавтобусі таблеток. При цьому, дані пояснення у повній мірі узгоджуються із його поясненнями, наданими у судовому засіданні, а також із показаннями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та іншими доказами. Зазначає, що суд безпідставно не визнав недопустимим доказом та поклав в основу оскаржуваного вироку протокол НСРД від 19.03.2016р. при спілкуванні невстановленої особи з обвинуваченим ОСОБА_6 , якому не було роз`яснено його прав та проведено бесіду без захисника. Вважає, що, оскільки наявність у ОСОБА_8 умислу на вчинення злочинів не встановлено, то його вина у їх вчиненні відсутня.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити, визнати як пом`якшуючу вину обставину визнання вини, виключити з обвинувачення ст. 307 КК України та пом`якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що висновки суду щодо ОСОБА_7 , викладені у рішенні, не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність за ст. 307 КК України.

Не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 305 КК України, вважає кваліфікацію його дій за ч.3 ст. 307 КК України безпідставною. Зазначає, що суд першої інстанції вірно виключив з обвинувачення об`єктивної сторони злочину «придбання», оскільки таке на території України не відбувалось. Разом з тим, зазначає, що і решта об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 307 КК України, також на території України не відбувалась. Не погоджується із оцінкою судом показань ОСОБА_7 , який єдиний у судовому засіданні давав стосовно себе визнавальні показання. З досліджених та проаналізованих судом протоколів за наслідками проведення НСРД від 21.03.2016р. та від 16.04.2018р. вбачається, що ОСОБА_7 не приймав участь у придбанні, реалізації наркотичних засобів, а був лише допоміжною ланкою.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим за ч.1 ст. 305, ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 винуватими за ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України, та додатково кваліфікувати їх дії за ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України як вчинені організованою групою, за ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України додатково кваліфікувати їх дії як придбання, та призначити їм наступне покарання:

- ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 305 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 305 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ОСОБА_8 за ч. 3 ст.305 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ОСОБА_9 за ч. 3 ст.305 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст.307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Просить апеляційний суд повторно дослідити матеріали кримінального провадження щодо організації та діяльності організованої групи, додатково допитати обвинувачених.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор покликається на те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, призначене обвинуваченим покарання не відповідає тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно виключив з обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кваліфікуючу ознаку вчинення злочину організованою групою та за даними статтями кваліфіковано їх дії, як вчинені за попередньою змовою групою осіб. Зазначає, що рішення суду про відсутність ознак організованої групи не є обґрунтованим та спростовується дослідженими доказами, зокрема протоколами оглядів від 19.03.2016р. та 28.03.2016р., протоколами про результати проведення оперативно-розшукових дій та іншими доказами.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно виключив з обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України та з обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 309 КК України кваліфікуючу ознаку «придбання», оскільки, всі інкриміновані злочину було розпочато, закінчено та припинено на території України. Посилання суду на відсутність у мікроавтобусі спеціально пристосованих тайників є надуманим.

Вказує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання допустив порушення вимог ст. 65 КК України. Вважає, що призначене обвинуваченим покарання не буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, з огляду на тяжкість вчинених ними злочинів, даних про їх особи, їх відношення до вчиненого, невизнання ними вини, тривалість та форму злочинної діяльності.

У запереченнях на апеляційні скарги захисників прокурор просить відмовити у поданих захисниками апеляційних скаргах. Покликається на необґрунтованість позиції захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_12 щодо необґрунтованості вироку суду. Не погоджується із доводами захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , оскільки висновки суду ґрунтуються на досліджених належних та допустимих доказах. Вважає, що дії усіх обвинувачених судом першої інстанції кваліфіковано вірно та їх вина у вчиненому є доведеною належними та допустимими доказами.

При цьому, у запереченнях прокурор звертає увагу, що в оскаржуваному вироку помилково зазначено про вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 контрабандного переміщення таблеток у кількості 29757 шт., що на 67 (а не на 64 як зазначено судом у вироку та ухвалі від 27.11.2017р.) таблеток менше, ніж встановлено експертами, та не зазначено встановленої у них кількості наркотичного засобу. Зазначає, що обвинуваченими незаконно переміщено фактично 29821 таблеток.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 січня 2020 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 25 березня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_13 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, касаційні скарги захисників ОСОБА_12 в інтересах засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також захисника ОСОБА_14 в інтересах засудженого ОСОБА_6 - задоволено частково.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 січня 2020 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

25 травня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 відмовився від поданого ним клопотання.

25.05.2022 від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 надійшла погоджена обвинуваченим ОСОБА_6 заява про відкликання та залишення без розгляду апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_6 20.12.2017 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2017 року.

Захисник ОСОБА_13 25.05.2022 подав до суду клопотання, погоджене з обвинуваченим ОСОБА_7 , в якому просить подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційну скаргу від 28.12.2017 року залишити без розгляду у зв`язку з відкликанням такої.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого може відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого.

Зважаючи на вище вказане, враховуючи думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слід прийняти відмову та закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги, подані їх захисником ОСОБА_12 , щодо задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили.

Прокурор ОСОБА_10 уточнив вимоги своєї апеляційної скарги, зазначивши, що з врахуванням постанови Верховного Суду від 25 березня 2021 року, а також відмови від апеляційних скарг, поданих захисниками в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , свою апеляційну скаргу підтримує лише в частині призначення більш суворого покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Апецяційні скарги захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 заперечує.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ обвинувачених, їх захисників, прокурора, перевіривши та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст.370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Покликання в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_12 на невідповідність висновків суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм дій фактичним обставинам справи є безпідставними.

Як і в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у скоєних злочинах не визнали та не розкаялися.

Попри це, обґрунтованість вироку суду підтверджується рядом доказів, досліджених судом першої інстанції зокрема:

-протоколом обшуку з додатком і фототаблицею від 17.03.2016 р., проведеного на митному посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС України в період часу з 22 год. 45 хв. до 07 год. 00 хв. 18.03.2016 р., якими встановлено, що у салоні транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_9 та в салоні такого в якості пасажира знаходився обвинувачений ОСОБА_8 , було виявлено у прихованих місцях за обшивкою салону, позаду сидінь водія і пасажира, нижній частині від підлоги ніші, обмотані липкою стрічкою та в 3 (трьох) банках з-під шоколадного напою "Nesquik" чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 29428,00 шт. та чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 49,00 шт. Транспортний засіб марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 вилучений та транспортується на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.4-21);

-довідками УСБУ в Івано-Франківській області від 18.03.2016 р. та від 13.06.2017 р., якими встановлено, що вартість 29610,00 шт. таблеток "SUBUTEX" (4230,00 шт. блістерів) на "чорному ринку" становить близько 30000000,00 грн., а вартість таблеток "Субутекс" із вмістом наркотичного засобу "бупренорфін" у кількості 29890,00 шт. на "чорному ринку" становить близько 9000000,00 грн., (т.4, а.с.179, т.9, а.с.58);

-заявою обвинуваченого ОСОБА_9 від 17.03.2016 р., якою встановлено, що останній надав дозвіл на огляд транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , яким він користується згідно генеральної довіреності (т.4, а.с.177);

-ухвалою слідчого судді від 18.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 (т.4, а.с.178);

-контрольними талонами про проходження по "зеленому коридору" 2 (двох) осіб без товарів, що підлягають обов"язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню і актом Державної прикордонної служби про проведення в період часу з 20 год. 31 хв. 17.03.2016 р. по 04 год. 00 хв. 18.03.2016 р. огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, якими встановлено, що у салоні транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , яким рухались 2 (дві) особи, було виявлено у прихованому місці за обшивкою салону чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 29428,00 шт. та чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 49,00 шт. (т.3, а.с.22-25);

-актом Державної прикордонної служби про проведення в період часу з 20 год. 41 хв. 17.03.2016 р. по 07 год. 00 хв. 18.03.2016 р. огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, паспортом громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_7 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та котрольним талоном для проходження по "зеленому коридору" 1 (однієї) особи без товарів, що підлягають обов"язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, якими встановлено, що автомобіль марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 належить дружині обвинуваченого ОСОБА_19 і таким ОСОБА_7 пересікав 17.03.2016 р. митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС України (т.3, а.с.36-39);

-свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та постановою про визнання речовим доказом від 18.03.2016 р., якими встановлено, що автомобіль марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_20 і такий визнаний речовим доказом, який передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.26, 27);

-протоколом огляду від 11.04.2016 р., яким встановлено, що 17-18 березня 2016 р. на митному посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС України з транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 вилучено довіреність на право керування вказаним автомобілем обвинуваченим ОСОБА_9 з копією, належний йому паспорт громадянина України та посвідчення водія, зв"язку ключів в кількості 4 шт., документи щодо транспортного засобу марки "FIAT STILO" номерний знак НОМЕР_4 (т.3, а.с.149);

-протоколом обшуку з додатком від 18.03.2016 р. проведеного в період часу з 00 год. 05 хв. по 01 год. 30 хв., яким встановлено, що оглянутий транспортний засіб марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 знаходиться на території Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, має значні ушкодження, які характерні для дорожньо-транспортної пригоди, та належить обвинуваченому ОСОБА_6 (т.3, а.с.40, 41);

-ухвалою слідчого судді від 18.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 (т.4, а.с.183);

-протоколами обшуків з описами від 18.03.2016 р. та заявою користувача житла від 18.03.2016 р., якими встановлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_7 , авіаквиток на ім"я останнього з номером рейсу W6 1051 та датою 15.03.2016 р. маршрутом Катовіце-Париж, ноутбук марки "АСЕR" (т.3, а.с.28-35, т.4, а.с.181);

-ухвалою слідчого судді від 20.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку для вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_7 (т.4, а.с.180);

-протоколом огляду від 07.04.2016 р., яким встановлено та оглянуто вилучений при обшуку паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_7 , фотознимки з ноутбук марки "АСЕR" на яких зображені обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.7, а.с.4-7);

-постановою про визнання документом від 01.08.2016 р., якою встановлено, що вилучений при обшуку паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_7 долучений до матеріалів справи (т.7, а.с.48, 49);

-ухвалою слідчого судді від 18.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 (т.4, а.с.182);

-протоколом огляду від 11.04.2016 р. авіаквитка на ім"я обвинуваченого ОСОБА_7 з номером рейсу W6 1051 та датою 15.03.2016 р. маршрутом Катовіце-Париж, який вилучений 18.03.2016 р. з транспортного засобу марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 (т.5, а.с.25-27);

-постановою про визнання документом від 11.04.2016 р., якою встановлено, що авіаквиток на ім"я обвинуваченого ОСОБА_7 з номером рейсу W6 1051 та датою 15.03.2016 р. маршрутом Катовіце-Париж, який вилучений 18.03.2016 р. з транспортного засобу марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 , визнано документом і долучено до матеріалів справи (т.4, а.с.129-131);

-постановою про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 17-18 березня 2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , в такому із виявленої кількості чарункових упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 29428,00 шт. та чарункових упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 49,00 шт., вилучено чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 10,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 70,00 шт., які містять наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,560 грама, обіг якого обмежено, такі визнані речовим доказом, окрім досліджених та використаних 10,00 шт. таблеток, і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.131);

-постановою про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 17-18 березня 2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 вилучено липку стрічку на якій виявлено слід середнього пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_7 , яка визнана речовим доказом і передана на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.126, 127);

-постановою про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 17-18 березня 2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 вилучено липку стрічку на якій виявлено слід великого пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_7 , яка визнана речовим доказом і передана на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.128, 129);

-постановою про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 18.03.2016 р. під час затримання та обшуку обвинуваченого ОСОБА_6 в такого виявлено і вилучено чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 3,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 21,00 шт., які містять наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,168 грама, обіг якого обмежено, такі визнані речовим доказом, окрім досліджених та використаних 3,00 шт. таблеток, і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.130);

-протоколом огляду від 24.05.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. під час особистого обшуку затриманого обвинуваченого ОСОБА_6 в такого виявлено і вилучено документи на автомобіль "Пежо", гаманець, посвідчення водія та належний йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон (т.4, а.с.127, 128);

-постановою про визнання документом від 01.08.2016 р., якою встановлено, що вилучений при обшуку 18.03.2016 р. паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_6 долучений до матеріалів справи (т.7, а.с.50, 51);

-постановою про визнання речовими доказами від 22.08.2016 р., якою встановлено, що вилучена з транспортного засобу марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 валіза рожевого кольору, належна ОСОБА_6 , передана на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.5, а.с.70, т.7, а.с.59, 60);

-протоколом огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_9 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_5 з сім картою оператора "Lifecell" та закріпленим номером телефона НОМЕР_6 , в телефонній книзі якого виявлено записи ОСОБА_21 НОМЕР_7 , ОСОБА_21 НОМЕР_8 , ОСОБА_21 НОМЕР_9 , ОСОБА_22 НОМЕР_10 , а в інших розділах меню виявлено факт неодноразового спілкування з ОСОБА_22 НОМЕР_10 , тобто обвинуваченим ОСОБА_8 (т.3, а.с.57-60);

-протоколом огляду від 11.04.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_9 вилучено належний останньому паспорт громадянина України для виїзду за кордон та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 (т.4, а.с.186);

-постановою про визнання документом від 01.08.2016 р., якою встановлено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_9 визнано документом і долучено до матеріалів справи (т.4, а.с.113, 114);

-постановою про передачу на відповідальне зберігання від 10.08.2016 р., якою встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.4, а.с.115);

-протоколом огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_8 вилучено мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_11 та НОМЕР_12 з сім картою оператора "МТС Україна" та закріпленим номером телефона НОМЕР_10 , в телефонній книзі якого виявлено записи ОСОБА_21 НОМЕР_7 , Саша/мот НОМЕР_13 , Шат НОМЕР_14 , а в інших розділах меню виявлено факт неодноразового спілкування з Шат , ОСОБА_21 НОМЕР_7 , тобто обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в тому числі 17.03.2016 р. о 20 год. 31 хв. обвинувачений ОСОБА_8 інформував обвинуваченого ОСОБА_7 текстовим повідомленням із змістом "Ми на ямі" і 17.03.2016 р. о 17 год. 07 хв. обвинувачений ОСОБА_8 інформував обвинуваченого ОСОБА_9 текстовим повідомленням із змістом "Де ти є? Їдь до поляка назад!" (т.3, а.с.61-65);

-постановою про визнання речовим доказом від 25.07.2016 р., якою встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_8 вилучено мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_11 та НОМЕР_12 з сім картою оператора "МТС Україна" та закріпленим номером телефона НОМЕР_10 , а у обвинуваченого ОСОБА_9 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_5 з сім картою оператора "Lifecell" та закріпленим номером телефона НОМЕР_6 , які передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.4, а.с.132);

-протоколом огляду від 28.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_15 з сім картою оператора "ПрАТ Київстар" та закріпленим номером телефона НОМЕР_7 , в телефонній книзі якого виявлено записи Міша/сендак НОМЕР_10 , а в інших розділах меню виявлено факт неодноразового спілкування з Міша/сендак НОМЕР_10 , тобто з обвинуваченим ОСОБА_8 , в тому числі 17.03.2016 р. о 20 год. 29 хв. обвинувачений ОСОБА_8 інформував обвинуваченого ОСОБА_7 текстовим повідомленням із змістом "Ми на ямі" (т.3, а.с.171-177);

-постановою про визнання речовим доказом від 25.07.2016 р., якою встановлено, що вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_15 з сім картою оператора "ПрАТ Київстар" та закріпленим номером телефона НОМЕР_7 , визнані речовими доказами і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.178);

-протоколом огляду від 06.05.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 вилучено грошові кошти в розмірі 2200 Євро, 410 польських злотих та 10 гривень (т.3, а.с.178а, 179);

-протоколом огляду від 14.04.2016 р., яким встановлено вилучення 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 мобільного телефону марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_16 та НОМЕР_17 , належного йому паспорта громадянина України для виїзду за кордон, гаманця чорного кольору та посвідчення водія (т.5, а.с.40);

-ухвалою слідчого судді від 21.03.2016 р., якою встановлено, що накладено арешт на вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 належні йому мобільний телефон марки "Нокіа" з сім-картою, мобільний телефон марки "Самсунг" з сім-картою, гаманець чорного кольору з грошовими коштами 2200 Євро, 410 польських злотих та 10 гривень, банківська картка "ПриватБанк" № НОМЕР_18 до 07/16 (т.3, а.с.170);

-постановою про визнання речовим доказом від 06.05.2016 р., заявою-описом №1 від 26.05.2016 р. та квитанцією від 27.05.2016 р., якими встановлено, що речові докази, а саме грошові кошти в розмірі 2200 Євро, 410 польських злотих та 10 гривень передані на зберігання в АТ "Укрексімбанк" філія в м.Івано-Франківську (т.3, а.с.180-183, т.4, а.с.185);

-постановою про передачу на відповідальне зберігання від 27.07.2016 р., якою встановлено, що вилучений 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_16 та НОМЕР_17 переданий на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.184);

-постановою про передачу на відповідальне зберігання від 27.07.2016 р., якою встановлено, що вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 гаманець чорного кольору та банківська картка "ПриватБанк" № НОМЕР_18 до 07/16 передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.185);

-протоколом огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_19 з сім картою оператора "МТС Україна" та закріпленим номером телефона НОМЕР_20 (т.3, а.с.194-196);

-протоколом огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_21 з сім картою оператора "Lifecell" та закріпленим номером телефона НОМЕР_22 (т.3, а.с.197-199);

-протоколом огляду від 24.05.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_6 вилучено грошові кошти в розмірі 952 Євро 7 євроцентів, 440 польських злотих 20 польських грош, 940 гривень, 5 доларів США та 1 румунський лей (т.3, а.с.188, 189);

-ухвалою слідчого судді від 21.03.2016 р., якою встановлено, що накладено арешт на вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_6 належні йому документ бланк-книжку червоного кольору з написом KARTA POJAZDU серії КР/ААС № НОМЕР_23 на автомобіль марки "Пежо 607" 2005 року випуску, пластикову картку типу Master Card Фідобанку № НОМЕР_24 дійсну до 11/16, пластикову картку типу Master Card ПриватБанку № НОМЕР_25 дійсну до 02/20 на ім"я MARIIA SHYPTUR, візитну картку білого кольору, 952 Євро 7 євроцентів, 440 польських злотих 20 польських грош, 940 гривень, 5 доларів США, 1 румунський лей, мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_22 , мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_20 (т.3, а.с.186, 187);

-постановою про визнання речовим доказом від 25.05.2016 р., заявою-описом №2 від 26.05.2016 р. та квитанцією від 27.05.2016 р., якими встановлено, що речові докази, а саме грошові кошти в розмірі 952 Євро 7 євроцентів, 440 польських злотих 20 польських грош, 940 гривень, 5 доларів США та 1 румунський лей передані на зберігання в АТ "Укрексімбанк" філія в м.Івано-Франківську (т.3, а.с.190-193, т.4, а.с.185);

-постановою про передачу на відповідальне зберігання від 25.07.2016 р., якою встановлено, що вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_22 , мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_20 , передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.200);

-протоколом огляду транспортного засобу з фототаблицею від 21.03.2016 р., яким встановлено, що як речовий доказ додатково оглянутий на станції технічного обслуговування ТзОВ "Класик Авто" транспортний засіб марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 в салоні якого у прихованих місцях за обшивкою було виявлено обмотані липкою стрічкою чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 280,00 шт. Транспортний засіб марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 після огляду транспортується на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.132-145);

-протоколом огляду та актом прийому передачі від 28.03.2016 р., якими встановлено, що як речовий доказ додатково оглянутий транспортний засіб марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , такий опечатано та передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.146-148);

-постановою про визнання речовим доказом від 06.04.2016 р., якою встановлено, що липка стрічка з чарункових упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 280,00 шт., вилучена 21.03.2016 р. при додатковому огляді речового доказу, а саме транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , на якій виявлено 2 (два) сліди папілярних узорів, визнана речовим доказом (т.3, а.с.150);

-постановою про визнання речовим доказом від 06.05.2016 р., якою встановлено, що протоколом від 21.03.2016 р. додаткового огляду як речового доказу транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 в салоні якого у прихованих місцях за обшивкою було виявлено чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 280,00 шт., які містять наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 2,240 грама, обіг якого обмежено, такі визнані речовим доказом, окрім досліджених та використаних 17,00 шт. таблеток, і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.151);

-постановою про визнання речовим доказом від 18.07.2016 р., якою встановлено, що липка стрічка з чарункових упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 280,00 шт., вилучена 21.03.2016 р. при додатковому огляді речового доказу, а саме транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , на якій виявлено 2 (два) сліди папілярних узорів, визнана речовим доказом (т.3, а.с.152, 153);

-довідкою УСБУ в Івано-Франківській області від 18.03.2016 р. та довідкою-витягом з ІПС "Гарт-1", якими встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 впродовж січня-березня 2016 р. систематично перетинали державний кордон України та користувались транспортними засобами, зокрема ОСОБА_6 автомобілями марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 і "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_7 автомобілями марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 і "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 автомобілем марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 автомобілем марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , а також іншими транспортними засобами, які передавали один одному (т.3, а.с.154-169);

-клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалою слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколом тимчасового доступу до речей і документів з описом та оптичним диском від 25.04.2016 р., протоколом огляду з додатками №1-№6 від 08.08.2016 р., постановою про визнання речовим доказом оптичного диску від 08.08.2016 р., якими встановлено, що в період січня-березня 2016 р. обвинувачені спілкувались між собою у вигляді дзвінків і текстових повідомлень, зокрема ОСОБА_7 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_7 та ОСОБА_8 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_10 , ОСОБА_7 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_7 та ОСОБА_6 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_26 , ОСОБА_7 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_7 та ОСОБА_9 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_6 (т.4, а.с.15-38);

-клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалою слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.04.2016 р., клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалою слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.04.2016 р., клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалою слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.04.2016 р., описом від 21.04.2016 р. речей і документів, які були вилучені на виконання ухвал сідчого судді, протоколом огляду з додатками №1-№3 від 08.08.2016 р. та оптичним диском до нього, постановою про визнання речовим доказом оптичного диску від 08.08.2016 р., якими встановлено, що в період січня-березня 2016 р. обвинувачені спілкувались між собою у вигляді дзвінків і текстових повідомлень, зокрема ОСОБА_8 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_10 та ОСОБА_9 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_6 , ОСОБА_8 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_10 та ОСОБА_7 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_7 , ОСОБА_9 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_6 та ОСОБА_8 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_10 (т.4, а.с.39-83);

-листами ДФС України Львівської митниці ДФС від 16.05.2016 р. з додатками та від 12.05.2016 р., якими встановлено, що впродовж січня-березня 2016 р. обвинувачені ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 та іншими автомобілями, ОСОБА_7 керуючи транспортними засобами марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 та марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 керуючи транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 і ОСОБА_9 керуючи транспортними засобами марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 та марки "FIAT STILO" номерний знак НОМЕР_4 , неодноразово перетинали державний кордон України по "зеленому коридору" без товарів, що підлягають обов"язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, в тому числі і в день їх затримання (т.4, а.с.84-112);

-ухвалою слідчого судді від 22.03.2016 р. та протоколом огляду від 11.04.2016 р., якими встановлено накладення арешту на транспортний засіб марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 з документом в обгортці червоного кольору з написом KARTA POJAZDU і довіреностями на право користування таким обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , 3 (три) банки з-під шоколадного напою "Nesquik", документ в обгортці червоного кольору з написом KARTA POJAZDU на транспортний засіб марки "FIAT STILO", документ з написом "Faktura" і поліс туристичного страхування на обвинуваченого ОСОБА_9 , зв"язка ключів в кількості 4 (чотирьох) шт., документ на транспортний засіб марки "FIAT STILO" (т.5, а.с.3-5);

-постановою про визнання речовим доказом від 02.08.2016 р., якою встановлено, визнано і передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області довіреності на право користування транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також документ в обгортці червоного кольору з написом KARTA POJAZDU на такий автомобіль (т.5, а.с.6, 7);

-постановою про передачу на відповідальне зберігання від 02.08.2016 р., якою встановлено і передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області документ в обгортці червоного кольору з написом KARTA POJAZDU на транспортний засіб марки "FIAT STILO", документ з написом "Faktura" і поліс туристичного страхування на обвинуваченого ОСОБА_9 , зв"язка ключів в кількості 4 (чотирьох) шт., документ на транспортний засіб марки "FIAT STILO" (т.5, а.с.8, 9);

-довідкою УСБУ в Івано-Франківській області від 23.05.2016 р., якою встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 користується транспортним засобом марки "FIAT" номерний знак НОМЕР_4 та номером мобільного телефону НОМЕР_10 , обвинувачений ОСОБА_7 користується транспортними засобами марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 та марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 і номером мобільного телефону НОМЕР_7 , обвинувачений ОСОБА_9 користується транспортним засобом марки "FIAT" номерний знак НОМЕР_4 , обвинувачений ОСОБА_6 користується транспортним засобом марки "Пежо" номерний знак НОМЕР_3 та номерами мобільних телефонів НОМЕР_26 , НОМЕР_20 (т.5, а.с.23, 24);

-запитом про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні з копією документів, в тому числі на іноземній мові, та протоколу огляду документів від 12.08.2016 р. з додатком та СД-диском, згідно яких встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 впродовж січня-березня 2016 р. систематично перетинали державний кордон України, обвинувачений ОСОБА_8 засуджений вироком Районного суду у Перемишлі від 25.01.2016 р., який набрав чинності 19.02.2016 р., за податковий злочин, до покарання у виді штрафу з конфіскацією предметів, зокрема сигарет, а обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неодноразово користувались авіарейсами з номером НОМЕР_27 (т.5, а.с.58-69, 74-200);

-висновком експерта №09/12-0192 від 19.03.2016 р. з довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 660,30 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження таблетках у кількості 70,00 шт., які знаходяться в чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 10,00 шт., міститься наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,560 грама, обіг якого обмежено, а таблетки в кількості 10,00 шт. використані для дослідження (т.6, а.с.3-6);

-висновком експерта №09/12-0193 від 19.03.2016 р. з довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 660,30 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження таблетках у кількості 21,00 шт., які знаходяться в чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 3,00 шт., міститься наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,168 грама, обіг якого обмежено, а таблетки в кількості 3,00 шт. використані для дослідження (т.6, а.с.7-10);

-висновком експерта №9 від 19.03.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 1979,28 грн., якими встановлено, що на вилученій липкій стрічці під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 виявлено слід середнього пальця лівої руки та слід великого пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_7 (т.6, а.с.11-31);

-висновком експерта №14 від 06.04.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 5287,20 грн., якими встановлено, що на вилученій липкій стрічці під час додаткового огляду речового доказу транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 виявлено слід вказівного пальця правої руки обвинуваченого ОСОБА_7 та слід середнього пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_6 (т.6, а.с.32-54, 63-65);

-висновком експерта №09/12-0263 від 06.05.2016 р. з довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 1100,50 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження таблетках у кількості 280,00 шт., які знаходяться в чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт., міститься наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 2,240 грама, обіг якого обмежено, а таблетки в кількості 17,00 шт. використані для дослідження (т.6, а.с.66-70);

-висновком експерта №336/6 від 16.08.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 16654,68 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29428,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток) і чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 49,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток), а всього чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" та "SUBUTEX®2mg" в кількості 4211,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29477,00 шт., які вилучені 17.03.2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 - відсутні 17 шт. таблеток. На досліджених упакуваннях виявлено сліди пальців рук придатних для ідентифікації осіб, окрім банок з друкованим текстом "Nesquik" на яких таких слідів не виявлено (т.6, а.с.91-112);

-висновком експерта №182/5 від 12.08.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 4618,32 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 29422,00 шт. та чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 49,00 шт. виявлено бупренорфін загальною масою 235,474 грама, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено (т.6, а.с.113-123);

-постановою про визнання речовими доказами від 17.08.2016 р. та квитанціями №1-№4, якими встановлено, що чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходяться таблетки в кількості 29422,00 шт. та чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходяться таблетки в кількості 49,00 шт., в яких виявлено бупренорфін загальною масою 235,474 грама, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, а також залишки від досліджених експертами таблеток передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.6, а.с.124, 125, 158-161);

-протоколом огляду від 23.08.2016 р., яким встановлено та оглянуто СД-диск з електронними файлами слідів рук вилучених з транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 (т.7, а.с.61).

Окрім наведених судом доказів, винність ОСОБА_6 за ст.ст.305 ч.1, 305 ч.3, 307 ч.3, 309 ч.2 КК України, винність ОСОБА_7 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, винність ОСОБА_8 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України та винність ОСОБА_9 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, стверджується доказами, зокрема системним аналізом негласних оперативно-розшукових заходів, які полягають в наступному:

-протоколом за результатами проведення оперативно-розшукових заходів від 11.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на продовження зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.02.2016 р., якими встановлено, що свідок ОСОБА_24 , який підозрюється у контрабанді наркотичних засобів (т.7, а.с.119-205), спілкуючись з невстановленими особами змінює номера телефонів, використовує в розмові незрозумілі (зашифровані) слова щодо кількості товару, посилаючись на обставини, щоб співрозмовник міг зрозуміти суть розмови, необхідності поставки, збуту його іншими особами і отримання грошових коштів, а також обговорюють великі суми грошових коштів, зокрема гривень, які необхідно поміняти на долари або Євро, обговорюють необхідність засобів мобільного зв"язку між ними з чужих телефонів та необхідності знищення використаних телефонів після їх розмови (т.7, а.с.64-70);

-протоколом за результатами проведення оперативно-розшукових заходів від 16.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на продовження зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.02.2016 р., якими встановлено, що: -свідок ОСОБА_24 , який підозрюється у контрабанді наркотичних засобів, спілкуючись з невстановленими особами обговорюють вживання наркотичних засобів, таблеток, відсутність дзвінків від "Мотиля", а в подальшому спілкування з ним, обговорюють канал поставки, та припинення іншого постачання, суми коштів, прослуховування телефонів, виробництво наркотичних засобів за межами території України, отриманий ними в майбутньому заробіток, передачу упаковок, стеження за ними працівниками правоохоронних органів, затримання знайомих осіб, необхідність спілкування смс-повідомленнями, які не простежуються і не прослуховуються, або спеціально встановленими програмами в мобільних телефонах; -свідок ОСОБА_24 , який підозрюється у контрабанді наркотичних засобів, спілкуючись з обвинуваченим ОСОБА_6 обговорюють поставку найбільшої партії в історії Івано-Франківщини за певні ціну і затримання невідомої особи за продаж "Субутексу" на Франківщині, оцінюючи при цьому роботу працівників правоохоронних органів, вирішують необхідну кількість, яку свідок ОСОБА_24 візьме в обвинуваченого ОСОБА_6 , доставку "Тропикаміду", який використовується наркозалежними особами, безпеку спілкування по засобах мобільного зв"язку, зміну номерів телефонів і місця зустрічі, безпеку зберігання товару, обговорюють знайомих у Франції (т.7, а.с.71-85);

-протоколом про результати спостереження за особою від 08.04.2016 р. з ухвалою слідчого судді про дозвіл на продовження спостереження за особою від 15.03.2016 р., якими встановлено спілкування свідка ОСОБА_24 , який підозрюється у контрабанді наркотичних засобів, з обвинуваченим ОСОБА_6 (т.7, а.с.86-88);

-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 18.03.2016 р. та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 15.03.2016 р., якими встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 17.03.2016 р. о 18 год 40 хв. з Республіки Польща, через митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС України, заїхав на територію України та рухаючись на великій швидкості у с.Завада о 18 год. 50 хв. потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, був доставлений о 19 год. 25 хв. автомобілем швидкої допомоги в центральну районну лікарню м.Мостиська, яку декілька разів покидав, а в подальшому приватним автомобілем "таксі" був доставлений у м.Львів на стоянку гіпермаркету "Ашан", який розташований по вул.Стрийська, 30, та о 21 год. 10 хв. затриманий у вказаному місці працівниками правохоронних органів (т.7, а.с.89-91);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 16.03.2016 р., якими встановлено, що: -в спілкування між обвинуваченим ОСОБА_7 та цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_25 , остання повідомляє, що її чоловік потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, доставлений у лікарню і засоби зв"язку з ним відсутні, оскільки телефони виключені; -в спілкування між невідомою особою та обвинуваченим ОСОБА_7 , останній повідомляє, що ОСОБА_6 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду на транспортному засобі марки "Пежо", який купив, а він допомагав ОСОБА_26 і під"їхав до кордону на 2 (дві) години пізніше; -в спілкуванні між обвинуваченим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 такі обговорюють дорожньо-транспортну пригоду з участю обвинуваченого ОСОБА_6 , чергу на кордоні, яку обманули, черговість один за одним в напрямку до проходження контролю; -17.03.2016 р. о 20 год. 31 хв. з мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_8 номер НОМЕР_10 на мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_7 номер НОМЕР_7 надійшло смс-повідомлення "Ми на ямі" (т.7, а.с.108-111, 112а);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-контроль особи від 16.04.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 15.03.2016 р., якими встановлено, що свідок ОСОБА_24 , який підозрюється у контрабанді наркотичних засобів, спілкуючись з цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_25 , а також невідомою особою, обговорюють затримання та дорожньо-транспортну пригоду з участю ОСОБА_6 , необхідністю знищення належних їм мобільних телефонів з сім-картами номерів, з"ясовують чи всі затримані працівниками правоохоронних органів, в тому числі затримання "Мотиля" з "Львівськими" за якими велось стеження, наявних перешкод при вказаних обставинах затримання поставки наркотичних засобів, придбання у "Мотиля" наркотичних засобів і відсутність місць такої купівлі після затримання, спілкуються про Францію, збут наркотичних засобів, стеження працівниками правоохоронних органів за особами, вартість і кількість затриманих наркотичних засобів в розмірі 30000,00 таблеток та сумі 120000,00 Євро, внесення застави у розмірі 6000000,00, які нереально зібрати, необхідність придбання товару на території України, попередніх виїздів затриманих за межі України в різний час, які під час останньої поїздки були всі разом, а мікроавтобус завантажений товаром, обговорюють "подельника" в якого рідний брат працює заступником прокурора Закарпатської області і приїжджав для вирішення проблем та надання допомоги, обсяг партії поставки, кількості якої в Україні ще не було, обговорюють малого ОСОБА_27 та його брата прокурора, який буде вживати заходи допомоги, передачу обвинуваченому ОСОБА_6 в місця обмеження волі наркотичних засобів, в тому числі "еска", відсутність в працівників правоохоронних органів доказів, необхідністю давати показання, що брав наркотичні засоби для себе, оскільки є наркозалежним, і з цих підстав кваліфікація злочинів буде іншою, або відмовитись давати покази (т.7, а.с.92-106, 112);

-постановою про визнання речовими доказами від 22.08.2016 р., а саме СД-дисків, які досліджені в судовому засіданні (т.7, а.с.107);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії по кримінальному провадженню від 21.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 19.03.2016 р., якими встановлено, що 19.03.2016 р. в період часу з 16 год. 03 хв. 19 сек. (тривалість розмов 01 год. 01 хв. 54 сек.) при спілкуванні невстановленої особи з обвинуваченим ОСОБА_6 обговорюється затримання партії наркотичних засобів "Субутекс" в кількості 30000,00 таблеток, її вартість та походження у Франції, в тому числі "еска", територія збуту, особи "Мотиль" та "Піпєтка", особи "Малишів", які були в "курсі" наркотичних засобів, а особа "Вася", який відбував покарання з особою "Піпєтка", оплачував їх послуги, обговорюють спільних знайомих, однокласників, обвинувачений ОСОБА_6 заперечує наявність його відбитків пальців та залишення "малих" на стоянці в Ярославі, повідомляє суму за яку ним придбано автомобіль, який не заводився, необхідність рухатись на різних автомобілях, оскільки "Бус" кидається в очі, обговорюють постачання " ОСОБА_28 " сигарет, а щодо іншого товару "Це тільки один раз", обвинувачений ОСОБА_6 повідомляє, що "Малишів підтягнув ОСОБА_21 , а білого бачить вперше", особу обвинуваченого ОСОБА_8 знає, якого називає як " ОСОБА_28 ", знайомий з ним, як і з його батьком (т.7, а.с.113-131);

-постановою про визнання речовими доказами від 12.08.2016 р., а саме СД-диска, який досліджений в судовому засіданні (т.7, а.с.132);

-довідкою УСБУ в Івано-Франківській області від 19.07.2016 р., якою встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 є прийомним сином громадянина ОСОБА_29 , рідний син якого ОСОБА_30 обіймає посаду заступника прокурора Закарпатської області (т.7, а.с.16);

-ухвалою слідчого судді про дозвіл на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні від 25.08.2016 р. (т.7, а.с.152, 153).

Виходячи із принципу змагальності сторін, закріпленому у статті 22 КПК України, та порядку дослідження доказів апеляційним судом, встановленому ч.3 ст.404 КПКУкраїни, суд апеляційної інстанції вправі досліджувати докази за клопотанням учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду клопотань про дослідження доказів, на яких ґрунтується оскаржуваний вирок суду, не поступало.

В уточнених апеляційних вимогах прокурора та в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_12 , поданих в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 такі клопотання теж відсутні.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши у вироку вказані докази, суд першої інстанції дав їм належну оцінку не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і ці докази в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинувачених складу інкримінованих їм кримінальних правопорушень та доведеність їх вини, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Щодо доводів захисника ОСОБА_12 про недопустимість як доказу протоколу негласної слідчої (розшукової) дії від 21 березня 2016 року, а саме аудіоконтролю ОСОБА_6 , з тих підстав, що не було встановлено особу іншого співрозмовника, то вони не ґрунтуються на законі.

Стаття 87 КПК України чітко визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій є постанови прокурора та ухвали слідчого судді про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у них зазначається уся наявна інформація, одержана в установленому законом порядку, що потребує перевірки. Тобто, саме з цих процесуальних документів суд може дійти висновку, чи були у органу досудового розслідування наявні законні підстави для проведення таких заходів, результати яких виступають доказами у кримінальному провадженні.

Із матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2016 року надано дозвіл на проведення НСРД - аудіо,-відеоконтроль особи ОСОБА_6 . На виконання цієї ухвали, розмову ОСОБА_6 із невстановленою особою, зафіксовано на оптичний диск, складено відповідний протокол, що в подальшому разом із документами, які стали правовою підставою для НСРД, досліджено в судовому засіданні. Тобто аудіоконтроль був встановлений виключно щодо підозрюваного ОСОБА_6 , НСРД проведено у законний спосіб. Тому факт не встановлення особи іншого співрозмовника жодним чином не впливає на допустимість протоколу НСРД як доказу.

Що стосується доводів захисника, що суд не викликав в судове засідання для допиту в якості свідків понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які брали участь у обшуку від 17.03.2016 та могли б підтвердити чи спростувати дані, що містяться у протоколі обшуку з додатком і фототаблицею від 17.03.2022 (т.3 а.с.4-21), то такі не заслуговують на увагу зважаючи на те, що захисник не наводить обґрунтованих підстав, для допиту таких понятих у суді першої інстанції та не заявляв клопотань про їх допит в апеляційному суді.

Крім того, згідно протоколу обшуку від 17.03.202 від понятих не надходило жодних зауважень та доповнень з приводу проведення вказаної слідчої дії та щодо змісту протоколу.

Щодо доводів захисника ОСОБА_12 , що суд безпідставно взяв до уваги протокол огляду від 19.06.2016 року, яким встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_8 вилучено мобільний телефон, з якого він надсилав повідомлення («Ми на ямі» та «Де ти є? Їдь назад до поляка») (т.3 ст.61-65), то вони є безпідставними.

Як видно зі змісту апеляційних скарг захисника, суть даного доводу зводиться до фактично непогодження з оцінкою протоколу огляду від 19.06.2016 року судом першої інстанції.

Відповідно до змісту ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів судом першої інстанції надано оцінку даного доказу з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

Розглянувши доводи захисника ОСОБА_12 , що докази, визнані судом при ухваленні вироку не підтверджують, що обвинувачені попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочину з єдиним планом та розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім його учасниками, апеляційний суд вважає необхідним вказати на наступне.

Злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об"єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Організована група - це стійке об"єднання декількох осіб (трьох і більше суб`єктів злочину), які попередньо зорганізувалися для готування або вчинення злочинів. Ознаками організованої групи є: 1) наявність декількох осіб (трьох або більше); 2) попередня їх зорганізованість у спільне об"єднання для готування або вчинення двох чи більше злочинів; 3) стійкість такого об"єднання; 4) об"єднаність злочинів єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану; 5) обізнаність всіх учасників такої групи з цим планом. Організована група є більш небезпечним різновидом групи з попередньою змовою. Вона відрізняється від групи з попередньою змовою: 1) стійкістю (для групи з попередньою змовою ця ознака не є обов"язковою); 2) спрямованістю на вчинення двох або більше злочинів (група з попередньою змовою може бути створена і для вчинення одного злочину); 3) кількістю учасників - організована група складається з трьох і більше учасників, тоді як група з попередньою змовою - з двох і більше.
Вказані вище ознаки та елементи відсутні між обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останній з яких не був навіть знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 , і їх дії не були чітко організовані.
Статтею 28 ч.2 КК України визначено, що злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Так, провівши системний аналіз оцінки доказів, досліджених судом першої інстанції, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанці, який обґрунтовано кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як вчинення інкримінованих їм злочинів за попередньою змовою групою осіб.
Від апеляційної скарги захисника ОСОБА_15 обвинувачений ОСОБА_8 відмовився в процесі апеляційного розгляду.

Щодо уточнених вимог апеляційної скарги прокурора стосовно призначення більш суворого покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , то такі не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Верховний Суд України у Постанові Пленуму «Про практику призначення судами покарання» № 7 від 24.10.2003 вказав, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виправлення, як мета покарання це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Так, обираючи обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів вчинених обвинуваченими, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які не визнали вини у пред`явлених обвинуваченнях, врахував відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна та обвинуваченому ОСОБА_9 , у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає.

Суд дійшов правильного висновку, що саме таке покарання є законним, справедливим, відповідає тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винних та попередженню вчинення ними нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Зважаючи на вищенаведене, доводи уточненої апеляційної скарги прокурора апеляційний суд до уваги не бере та вважає їх безпідставними.

На підставі вищенаведеного колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, як безпідставні, а вирок суду першої інстанції без змін, як законний та обґрунтований.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Прийняти відмову захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_13 від поданих апеляційних скарг. Апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 закрити.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення, а особами які утримуються під вартою, у цей же строк після вручення копії рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4