СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового провадження в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 ; інші учасники потерпіла ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
08 липня 2022 року, близько 18 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_5 , проходячи повз прилеглу ділянку до озера «Верховинна» в м. Києві (пр-т Перемоги, 135), помітив свою знайому ОСОБА_8 , яка з товаришами святкували день народження, після чого приєднався до них. Через деякий час, коли учасники святкування почали збиратись додому, сумка ОСОБА_8 опинилась в руках у ОСОБА_9 , який вирішив заволодіти її особистими речами, що знаходились в сумці. З цією метою ОСОБА_5 , в цей же день, близько 21 год. 00 хв., діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вказаної сумки належне потерпілій ОСОБА_8 майно: павербанк, модель Y40, вартістю 400 грн.; музичну колонку «JBL», вартістю 400 грн. та бездротові навушники «Apple Air pods», вартістю 1 425 грн., а всього майна на загальну суму 2 225 грн, які непомітно для оточуючих переклав до свого рюкзака. Таємно викравши казане чуже майно, ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Органи досудового розслідування кваліфікували вказані дії ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.
16 вересня 2022 року між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_11 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, у присутності захисника та законного представника, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_5 повинний понести за вчинений ним злочин, а саме, у виді позбавлення волі строком на 5 років, також вони дійшли згоди про необхідність звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строкм на підставі ст. ст. 75 та 104 КК України. В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення даного покарання та звільнення від нього на вказаних умовах. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Коли у провадженні бере участь потерпілий така угода може бути укладено виключно за наявності його письмової згоди на укладення такої угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, якого підтримав захисник та законний представник, в суді також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання із звільненням від його відбування на підставі ст. 75 та 104 КК України та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання із звільненням від його відбування, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким, від якого є потерпіла, проте у матеріалах провадження наявна письмова згода потерпілої на укладення даної угоди про визнання винуватості, достовірність якої вона підтвердила особисто під час судового засідання.

Суд шляхом проведення опитування сторін переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 369 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_12 узгодженого сторонами цієї угоди покарання із звільненням від його відбування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 16 вересня 2022 року між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_13 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16 вересня 2022 року покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України за узгодженням сторін угоди звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази після набрання вироком законної сили повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_14