Справа № 627/405/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2022смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000261 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наталівка, Новоград Волинського району, Житомирської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утримання неповнолітню дитину ОСОБА_6 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 20.12.2017 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт, знятого з обліку по відбуттю строку покарання 19.03.2018, маючого не зняту та не погашену судимість
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

03.06.2022, близько 12.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прямував від продуктового магазину по вул. Центральна в смт. Костянтинівка, Богодухівського району Харківської області в напрямку свого місця мешкання, що розташоване по АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту.
На перехресті вулиць Центральної та Одноребрівської смт. Костянтинівка, ОСОБА_4 побачив раніше знайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою протягом останнього часу мав регулярні статеві відносини. Під час спілкування останні домовились здійснити статевий акт.
В подальшому, з метою здійснення статевого акту, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , бажаючи залишитись на самоті, пройшли по ґрунтовій дорозі до території покинутого домоволодіння по АДРЕСА_3 вищевказаного населеного пункту, де сховались у чагарниках.
Під час перебування на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 з метою здійснення статевого акту зняла з себе верхній одяг та спідню білизну, таким чином оголилась, сіла на землю. ОСОБА_4 в свою чергу приспустив свою спідню білизну, став навпроти ОСОБА_7 , після чого вказані особи добровільно вступили у статеві зносини орально.
Після завершення статевого акту, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 , що розповість про їх сексуальні взаємовідносини співмешканці останнього.
У зв`язку з вищевикладеним, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що вони перебувають на самоті та його подальші дії будуть непомітні для оточуючих, з мотиву укриття його статевих зносин з ОСОБА_7 , вирішив її вбити шляхом незворотного протиправного заподіяння смерті та позбавлення життя.
В подальшому, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в чагарниках на території покинутого домоволодіння по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на умисне, протиправне та незворотне заподіяння смерті ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи те, що він має перевагу у фізичній силі над потерпілою, з метою нанесення ударів спрямованих на пошкодження анатомічної цілісності життєво важливих органів останньої, керуючись мотивом заподіяння смерті, не бажаючи розв`язання раніше виниклого конфлікту мирним шляхом, ставши навколішки навпроти ОСОБА_7 підняв з землі уламок червоної цегли, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді безповоротного позбавлення життя ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, утримуючи уламок цегли у правій руці наніс нею не менше 8 ударів в область лобної та тім`яної частин голови та обличчя ОСОБА_7 , від яких остання впала спиною на землю та перестала подавати ознаки життя.
Після чого ОСОБА_4 переконався в тому, що довів свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 до кінця, перетягнув тіло потерпілої подалі в чагарники, де і залишив.
В результаті вищевказаних, протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-17/30- ККт/22 від 11.07.2022 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійних ран голови, обличчя, лівої вушної раковини, саден і синця обличчя, закритого перелому кісток носу, крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, крововиливу під м`які мозкові оболонки, забою головного мозку, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою загрози для життя (П. 2.1.1а, 2.1.2.,2.1.3. в.г.) Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_7 та синців і саден, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (П. 2.3.5 Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_9 не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у її відсутність, при призначенні покарання останньому покладалася на розсуд суду. Також вказала, що цивільний позов буде заявляти після вступу вироку в законну силу.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілої.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме:
- вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину та особу обвинуваченого, який не працює , на обліку у лікаря - психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, однак перебуває на диспанцерному обліку у наркологічному кабінеті КНП «Краснокутська центральна районна лікарня», має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно повідомлення Богодухівського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області на даний час не перебуває на обліку, за місцем проживання характеризується формально, неодноразово судимий, а саме: 01 листопада 2006 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно достроково 13 липня 2009 року на 1 рік 1 місяць 13 днів; 09 лютого 2011 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.09.2013 по відбуттю строку покарання; 20.12.2017 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт, знятого з обліку по відбуттю строку покарання 19.03.2018, маючого не зняту та не погашену судимість; згідно відповіді відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 на всіх видах обліку у даному відділі не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі №682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких, але повне визнання вини та щире каяття в скоєному злочині, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також особу обвинуваченого, який вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, враховуючи наслідки вчиненого (настання наслідків у виді смерті потерпілої), а також враховуючи заяву потерпілої ОСОБА_9 , яка при призначенні покарання покладається на розгляд суду, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
По справі витрати на залучення експертів та проведення еспертиз відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 09.06.2022, підлягає скасуванню.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді утримання під вартою, підлягає залишенню до набрання вироком законної сили без змін.
Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 03 червня 2022 року.

Арешт, накладений згідно ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 09.06.2022 на фрагмент ланцюжка з жовтого металу; мобільний телефон Lenovo К10а40 чорного кольору; футболку сірого кольору з надписом Same Shirt - Different Day, з переду якої маються сліди бурого кольору; шорти чорного кольору з надписом Nike, з переду яких маються сліди бурого кольору; чоловічі гумові капці чорного кольору; труси синього кольору з надписом «МАЧО»; ланцюжок з металу біло - жовтого кольору; синтетичний шнурок; хрестик з металу білого кольору; кульку з металу срібно - жовтого кольору - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-3 уламки червоної цегли з нашаруванням речовини бурого кольору (об`єкт №3); 1 уламок червоної цегли з нашаруванням речовини бурого кольору (об`єкт №4), які згідно квитанції №36 зберігаються в камері СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області - знищити;

-футболку сірого кольору з надписом Same Shirt - Different Day, з переду якої маються сліди бурого кольору; шорти чорного кольору з надписом Nike, з переду яких маються сліди бурого кольору; чоловічі гумові капці чорного кольору; труси синього кольору з надписом «МАЧО», мобільний телефон Lenovo К10а40 чорного кольору з usb - шнуром червоного кольору, які згідно квитанцій №№35,36 зберігаються в камері СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;
- фрагмент ланцюжка з жовтого металу (об`єкт №5), ланцюжок з металу біло - жовтого кольору; синтетичний шнурок; хрестик з металу білого кольору; кульку з металу срібно - жовтого кольору, флісову жіночу кофту чорного кольору з застібками, які згідно квитанції №35 зберігаються в камері СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області повернути потерпілій ОСОБА_9 ;
- змив речовини бурого кольору з листа шиферу на марлевий тампон (об`єкт №1); траву з нашаруванням речовини бурого кольору (об`єкт №2); марлевий тампон зі слідами слини ОСОБА_4 ; зрізи з лівої та правої руки нігтьових пластин ОСОБА_4 ; контрольний марлевий тампон зі слідами крові ОСОБА_4 ; змив на марлевий тампон з правої та лівої руки ОСОБА_4 , які згідно квитанції №36 зберігаються в камері СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області знищити;
-флеш носій Kingston 16 GB 97190-E04 A00LF, на якому мається відео файл в кількості 1 №00001, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1