Справа № 308/3749/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 в режимі відеоконференції з Державною установою «Закарпатська установа виконання покарань №9», захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000023 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Сарни Рівненської області, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, старшого стрільця 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,-

встановив:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000023 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у якому просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.06.2022 та з можливістю внесення застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних громадян та із покладанням відповідних обов`язків.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 17.03.2022 за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_1 .

Надалі, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №234 від 26.11.2020 ОСОБА_4 зараховано до особового складу частини та призначено на посаду старшого стрільця гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти вказаної військової частини. Таким чином, з моменту зарахування 26.11.2020 ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 останній набув статус військовослужбовця Збройних Сил України.

Вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

При цьому, у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 IX від 24.02.2022 в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_4 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Поряд з цим, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді старшого стрільця 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 03.03.2022 самовільно залишив місце несення служби - населений пункт АДРЕСА_3 .

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри старшого стрільця гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 у дезертирстві - самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме допитами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , допитом підозрюваного ОСОБА_4 , а також іншими зібраними органом досудового розслідування доказами.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.04.2022, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2022 про відмову у застосування тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.05.2022, з можливістю внесення застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних громадян та із покладанням відповідних обов`язків.

При цьому, 16.05.2022 строк досудового розслідування у вищевказаному провадженні за постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері продовжено до 3-х місяців, тобто до 18.06.2022.

Прокурор посилається на те, що необхідність продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні обумовлена тим, що встановлений двохмісячний строк досудового розслідування закінчується, проте завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч.2 ст. 283 КПК України, на даний час, не представляється можливим, в зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме:

-допитати в якості свідків осіб, які проходили військову службу разом з ОСОБА_4 ;

-отримати всі необхідні документи з А1778, які стосуються службової діяльності ОСОБА_4 , зокрема що підтверджують його участь у проведенні бойових дій на території Донецької області, а також закріплення за ним зброї та іншого майна;

-допитати у якості свідків очевидців події;

-отримати характеризуючі дані на ОСОБА_4 ;

-здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення;

-з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_4 та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри;

-здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними;

-вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування.

У клопотанні зазначається, що не втратили своєї актуальності питання можливості переховуватись ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, тим самим вчинивши інше кримінальне правопорушення. З огляду на те, що ОСОБА_4 являється жителем іншої області, не виключається можливість, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за межами області або вибути за межі України поза межами пунктів пропуску, вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні та залучати до здійснення такого інших осіб.

Прокурор вказує, що з метою запобігання вчинити обвинуваченим ОСОБА_4 будь-яку з вищеописаних дій, виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 , при цьому, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та які послужили підставою для обрання запобіжного заходу. Вищевказані заявлені ризики не зменшилися та виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав із підстав зазначених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження не завершене у зв`язку із тим, що необхідно вчинити ще певні слідчі та процесуальні дії, зокрема, необхідно допитати свідків, встановити місце залишення зброї. Крім цього, на даний час продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може переховуватись та незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадження довго триває і сторона обвинувачення не збирає доказів.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказав що таке є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Звернув увагу на обґрунтованість підозри за ч.4 ст.408 КК України. Вказав, що після спливу певного строку має розглядатися можливість застосування іншого запобіжного заходу. За два місяці досудового розслідування стороною обвинувачення не зібрано повністю всіх доказів. Крім цього, прокурором не підтверджено жодного із зазначених у клопотанні ризиків, не надано жодного доказу. Вважає, що тримання під вартою підозрюваного у даному випадку є свавільним. Вказав, що підозрюваний не може впливати на свідків, оскільки такі перебувають в районі бойових дій, речовий доказ (автомат) знаходиться у м. Волноваха, яка на даний час непідконтрольна Україні, тому підозрюваний у зону бойових дій не може потрапити. Сторона захисту вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе повністю забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, є сиротою, проживає разом із бабусею похилого віку. Просив відмовити у задоволенні клопотання, та оскільки до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту то застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000023 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України. З витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування розпочате за фактом того, що старший сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , 03.03.2022 залишив місце розташування свого підрозділу під час ведення бойових дій на напрямку АДРЕСА_3 , заховав індивідуальні засоби захисту і зброю яку отримав та переодягнувшись в цивільну форму одягу, вибув з місця бойових дій та повернувся до свого місця проживання в м.Сарне Рівненської області, в подальшому добровільно з`явився до місця розташування в/ч НОМЕР_1 .
19.03.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000023 від 17.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України, повідомлено про підозру у дезертирстві, тобто у самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.04.2022 року апеляційну скаргу прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , задовольнити частково. Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2022 року, якою скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 4 ст. 408 КК України ОСОБА_4 задовольно частково. Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 травня 2022 року. Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, - 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень. У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область, Ужгородський район), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання (перебування) та роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_9 від 16.05.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 17.03.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, до 3 (трьох) місяців, тобто до 18.06.2022.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається слідчим суддею за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто у порядку ст. ст. 183, 193, 194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, та яке у відповідності до положень ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.
Дослідивши долучені до клопотання матеріали, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 19.03.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 19.03.2022 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19.03.2022 року; витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_10 від 26.11.2020 року №234, згідно якого ОСОБА_4 з 26 листопада 2020 року прийняв посаду старшого стрільця 3 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти; Наказ командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_10 від 24.02.2022 року №43, витяг із Наказу військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2022 року №59, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч.4 ст.408 КК України була встановлена при обранні запобіжного заходу та була предметом апеляційного розгляду.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_11 було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При розгляді даного клопотання встановлено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Доводи сторони захисту про те, що всі наведені в клопотанні ризики є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Крім того, встановлено, що є обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , зокрема необхідно: допитати в якості свідків осіб, які проходили військову службу разом з ОСОБА_4 ; отримати всі необхідні документи з А1778, які стосуються службової діяльності ОСОБА_4 , зокрема що підтверджують його участь у проведенні бойових дій на території Донецької області, а також закріплення за ним зброї та іншого майна; допитати у якості свідків очевидців події; отримати характеризуючі дані на ОСОБА_4 ; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення; з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_4 та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними; вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та обіймає посаду старшого стрільця 2 гірсько-штурмового відділення з гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , не одружений, на утриманні дітей не має, згідно службової характеристики за час проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе з негативної сторони, зокрема, має слабкі здібності в забезпеченні ведення бою, допускав випадки халатного ставлення до своїх службових обов`язків, мотивація відсутня, потребував постійного контролю за якістю виконання вказівок, несумлінний при їх виконанні, неоперативний, зміни в обстановці помічав із запізненням, довго вагався перед тим, як прийняти рішення.
Сторона захисту посилалась на те, що підозрюваний є сиротою, проживає разом із бабусею похилого віку, при цьому доказів на підтвердження зазначених обставин надано не було.
Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає до задоволення.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 року складає 2 481 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп.Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Ужгородський район Закарпатської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання (перебування) та роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Приписами ч.1, 3 ст.197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що строки досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 18 червня 2022 року, та продовжує строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 60 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 червня 2022 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Ужгородський район Закарпатської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання (перебування) та роботи;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 17 червня 2022 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1