Справа № 522/8499/22
Провадження № 1-кп/522/2007/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000284 від 17.06.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, молдованина, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.04.2008 року Кілійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився 31.10.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк - 2 роки 5 місяців 16 днів;

- 28.05.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень (покарання виконано),

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у вечірній час у трамваї маршруту № 21, який рухався по вулиці Тираспольська в місті Одеса, побачив в руках пасажира вказаного громадського транспорту мобільний телефон. В цей час, у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону пасажиру громадського транспорту.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення чужого майна, 17.06.2022 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у трамваї маршруту № НОМЕР_1 , який рухався по вулиці Тираспольська в місті Одеса, підійшов до ОСОБА_8 , яка також перебувала у вказаному трамваї, та чекав зупинки громадського транспорту для подальшої можливості покинути місце скоєння кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 дочекавшись зупинки вказаного громадського транспорту, який зупинився на трамвайній зупинці, розташованій на вулиці Тираспольська кут вулиці Дігтярна в місті Одеса, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є людиною похилого віку та не зможе здійснити опір, умисно, з корисливих мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_8 мобільним телефоном торгової марки «Хіаоmі», моделі «Redmi Note 8t», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, вартістю 3000 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» за абонентським номером: НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

Відкрито викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, а також Закону України «Про затвердження- Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 22.05.2022 року № 2263-IX, мобільний телефон ОСОБА_8 вартістю 3000 гривень, ОСОБА_4 покинув місце вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому майном потерпілої на власний розсуд, тим самим спричинив останній матеріальний збиток у вказаному розмірі.

ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та показав, що він 17.06.2022 року у вечірній час перебував у трамваї маршруту № 21, де у нього виник намір вкрасти мобільний телефон у жінки похилого віку, підійшовши до ней та дочекавшись зупинки трамваю, який зупинився на трамвайній зупинці, розташованій на вулиці Тираспольська кут вулиці Дігтярна в місті Одеса, ривком заволодів мобільним телефоном «Хіаоmі» та покинув місце скоєння злочину. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину повністю доведена.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-1Х від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги, що в дійсності враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, а саме те, що в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству; особу обвинуваченого, є інвалідом ІІІ групи, відсутність матеріальної шкоди та позитивна характеристика.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 17 червня 2022 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Redmi Note 8t», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

04.08.2022