Номер провадження: 11-сс/813/510/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 21.12.2021, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002001 від 09.09.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 на постанову заступника начальника СВ №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 17.05.2021 про закриття кримінального провадження №0002001 від 09.09.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 219 КПК України, встановлений законом для такої категорії кримінального провадження 12-місячний з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР строк досудового розслідування закінчився та продовжений не був, з урахуванням положень абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України, поновленню не підлягає, жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважає її прийнятою із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне:

- слідчим не враховано, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_10 надав зізнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, які підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у зв`язку із чим слідчим ОСОБА_14 в зазначеному кримінальному провадженні підготовлено повідомлення про підозру ОСОБА_9 та направлено процесуальному керівнику, проте прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької обл. ОСОБА_15 вказане повідомлення про підозру ОСОБА_9 залишилось поза процесуальним реагуванням;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що провадження закрито на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України без зазначення відповідного пункту, проте ч. 1 ст. 284 КПК України не містить абз. 14, що свідчить про невизначеність органу досудового розслідування щодо підстави закриття кримінального провадження, разом із цим ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 01.03.2021 скасовано постанову про закриття кримінального провадження №0002001 з аналогічних підстав;

- слідчим суддею не взято до уваги те, що після скасування ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 01.03.2021 постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002001, заступник начальника СВ №2 Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській обл. не звернулась до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підстави параграфу 2 глави 24 КПК України, натомість 17.05.2021 виносить постанову про закриття зазначеного кримінального провадження.

Посилаючись на наведені доводи, представник ОСОБА_6 просить скасувати та постановити нову, якою постанову заступника начальника СВ №2 Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 17.05.2021 про закриття кримінального провадження №0002001 від 09.09.2020.

В судове засідання апеляційного суду представник ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, натомість надав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Водночас, представник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. в судове засідання не з`явився, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності учасників провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суд першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим

і вмотивованим.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу.
На підставі аналізу матеріалів провадження, які надані апеляційному суду, вбачається, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій обл. внесено відомості до ЄРДР за №0002001 від 09.09.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України за письмовою заявою ОСОБА_7 щодо вжиття заходів до ОСОБА_9 , який під час допиту в суді надав відносно нього неправдиві показання, внаслідок чого згідно до вироку Апеляційного суду Миколаївської обл. від 20.06.2007 ОСОБА_7 визнано виним та засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Так, санкція ч. 2 ст. 384 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до 2-х років або обмеження волі на строк до 5-ти років, або позбавлення волі на строк від 2-х до 5-ти років.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить 12 місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.

Разом із тим, абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Так, враховуючи вищевикладене, а також те, що за заявою ОСОБА_7 відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України внесені до ЄРДР 09.09.2019, строк досудового розслідування не продовжувався, жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження закінчився 09.09.2020 та поновленню не підлягає.

При цьому, апеляційний суд зауважує на тому, що кримінальне провадження №0002001 від 09.09.2020 закрито на підставі саме закінчення строку досудового розслідування, у зв`язку із чим питання щодо вчинення чи не вчинення органом досудового розслідування вичерпного переліку усіх необхідних дій не підлягає дослідженню.

Що стосується посилань представника ОСОБА_6 про те, що заступник начальника СВ №2 Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській обл. після скасування постанови вид 11.12.2020 про закриття кримінального провадження №0002001, не звернулась до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі параграфу 2 глави 24 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними, з огляду на те, що в межах зазначеного кримінального провадження жодній особі не було повідомлено про підозру.

Окрім того, колегія суддів вважає голослівними твердження представника ОСОБА_6 щодо відсутності у ч. 1 ст. 284 КПК України абзацу 14.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності закриття кримінального провадження №0002001 від 09.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 219, 284, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 21.12.2021, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002001 від 09.09.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4