В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 542/610/22
Кримінальне провадження № 1-кп/542/79/22
20 липня 2022 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2022 за № 0000112 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Супротивна Балка Новосанжарського району Полтавської області, фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 299 КК України,
В С Т А Н О В И В :
19.06.2022, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з мотиву жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо ставлення до тварин, в порушення ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006, яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, бажаючи вбити, тобто умисно позбавити життя собаки дворової породи на прізвисько « ОСОБА_6 », яка відноситься до хребетних та яка належить його дружині ОСОБА_7 , та мешкала у останньої, шляхом знущання над твариною, активним способом спричиняючи їй істотний біль та страждання, за допомогою ошийника та металевого ланцюга, використавши їх у якості петлі, піднявши собаку, закріпив металевий ланцюг на дерев`яній дошці даху погребу на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином, здавивши ошийником шию собаки, в результаті чого остання померла внаслідок асфіксії, після чого ОСОБА_4 залишив собаку у підвішеному стані на зазначеному місці.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, тобто у жорстокому поводженні з твариною, що відноситься до хребетних, вчиненому активним способом, що призвело до її загибелі.
29 червня 2022 року між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, згодна на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299КК України, визнав беззастережно, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 299 КК України як жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних, вчинене активним способом, що призвело до її загибелі. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 299 КК України є тяжким злочином. Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.
Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження - прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду від 29 червня 2022 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, зобов`язався сприяти розслідуванню у кримінальному провадженні. Враховуючи особу винного, який працездатний, на диспансерних обліках не перебуває, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 3 ст. 299 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Потерпіла надала згоду на укладення угоди, про що свідчить її письмова заява.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.
Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, характеризується посередньо, визнав вину та розкаявся, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Зі змісту угоди вбачається, що узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, правила призначення покарання, що визначені ст. 75 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання. Сторонами угоди узгоджено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та на підставі ст. 75 КК України сторони угоди погодили звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.06.2022, накладено арешт на ошийник коричневого кольору із металевим ланцюгом, які належать ОСОБА_7 , що вилучені під час проведення 20.06.2022 огляду території подвір`я домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: пл. Перемоги, 1, смт Нові Санжари, Полтавська область, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку статті 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що в даному кримінальному провадженні запобіжний захід відповідно до ст. 315 КПК України не обирався.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 червня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2022 за № 0000112, укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 3 ст. 299 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Скасувати арешт ошийника коричневого кольору із металевим ланцюгом, які належать ОСОБА_7 , що вилучені під час проведення 20.06.2022 огляду території подвір`я домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.06.2022.
Речові докази:
- ошийник коричневого кольору із металевим ланцюгом, які належать ОСОБА_7 , що вилучені під час проведення 20.06.2022 огляду території подвір`я домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського районного Управління поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області за адресою: пл. Перемоги, 1, смт Нові Санжари, повернути власнику ОСОБА_7 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно із ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1