Справа № 461/2100/22
Провадження № 1-кс/461/1512/22
03.05.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , представника суб`єкта оскарження - ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань ,
адвокат ОСОБА_5 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» звернулася зі скаргою до слідчого судді, в якій просить:
-визнати бездіяльність посадових осіб Управління Служби безпеки України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ТОВ «Голдберрі» від 19.04.2022 року про вчинення кримінального правопорушення незаконною;
-зобов`язати уповноважену особу Управління Служби безпеки України у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно заяви ТОВ «Голдберрі» по факту вчинення посадовими особами Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення кримінального правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 111 та частиною 5 статті 361 Кримінального кодексу України та розпочати досудове розслідування в строк, передбачений ст.214 КПК України.
Обґрунтовуючи скаргу адвокат, посилається на те, що 19.04.2022 року директором ТОВ «Голдберрі» до Управління Служби безпеки України у Львівській області подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 361 КК України.
Станом на день звернення з даною скаргою до слідчого судді ця заява належним чином не розглянута, відомості до ЄРДР не внесені.
Таким чином, скаржник вважає, що, в порушення вимог КПК України, заява належним чином не розглянута та має місце безпідставна відмова у реєстрації заяви в ЄРДР.
Вищенаведені обставини, на думку скаржника, свідчать про те, що посадові особи Управління Служби безпеки України у Львівській області такою бездіяльністю порушують права заявника.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів наведених у ній та просив її задовольнити. Додатково вказав, що скаржником не оспорюється доводи суб`єкта оскарження щодо правової кваліфікації злочинів про які йдеться у заяві. Натомість, можлива невірна кваліфікація кримінального правопорушення наведена у заяві про злочин, на думку скаржника, не може бути підставою для відмови у реєстрації заяви у ЄРДР. Такі обставини повинні бути враховані при визначенні органу досудового розслідування.
Представник суб`єкта оскарження в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги з мотивів безпідставності. Додатково вказала, що Управління Служби безпеки України у Львівській області належним чином розглянуло відповідну заяву скаржника та повідомила останнього про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР саме органами безпеки. Водночас, вказана заява була скеровану до органів поліції для розгляду.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).
Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора.
Встановлено, що 19 квітня 2022 року скаржник звернувся до Управління Служби безпеки України у Львівській області із заявою про вчинення злочину (кримінального правопорушення).
В ході розгляду скарги не встановлено даних про внесення відомостей за наведеною заявою скаржника про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.
Також, встановлено, що листами (повідомленнями) начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області від 22.04.2022 року заяву про вчинення кримінального правопорушення скеровано до Головного управління Національної поліції у Львівській області та повідомлено заявника про наведене і про відсутність у заяві відомостей, які вказують про наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України
Натомість, в ході судового розгляду не здобуто належних доказів на підтвердження того, що відомості за заявою скаржника внесені до ЄРДР або така заява була розглянута з дотриманням положень визначених ст.214 КПК України.
Надані слідчому судді листи (повідомлення) не містять даних про дотримання в повному обсязі положень ст. 214 КПК України під час розгляду заяви. Крім того, наведені листи (повідомлення) додатково вказують на те, що відомості за заявою до ЄРДР не внесені.
Отже, наведене свідчить про те, що заява скаржника про вчинення кримінального правопорушення з дотриманням положень ст. 214 КПК України розглянута не була, а відомості до ЄРДР не внесені.
Разом з тим, оцінюючи доводи представника суб`єкта оскарження щодо відсутності у заяві достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 111 КК України, які віднесено до підслідності органів СБУ, виходжу з того, що невірна кваліфікація злочинів, за умови наявності у заяві про вчинення кримінального правопорушення достатніх даних про ознаки кримінально-караного діяння, не може вважатися у даному випадку належною підставою для відмови у реєстрації заяви у ЄРДР.
В даному випадку не встановлено жодних перешкод для реєстрації даної заяви у ЄРДР і вирішенні у визначений процесуальним законом спосіб питання передачі провадження до належного органу досудового розслідування, яким, зокрема може бути відповідний слідчий підрозділ органів Національної поліції.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що заява про вчинення кримінального правопорушення (злочину) не розглянута належним чином, з дотриманням вищенаведених положень КПК України, доводи скаржника в ході судового розгляду суб`єктом оскарження спростовані не були, а в ході розгляду скарги не здобуто даних про внесення відомостей до ЄРДР, приходжу до висновку, що уповноваженими особами Управління Служби безпеки України у Львівській області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст. 214 КПК України.
Таким чином, оскільки заява про вчинення кримінального правопорушення уповноваженими особами Управління Служби безпеки України у Львівській області не розглянута з дотриманням положень ст. 214 КПК України, приходжу до висновку, що слід зобов`язати відповідних уповноважених осіб розглянути дану заяву з дотримання положень наведеної статті та повідомити заявника про прийняте рішення у спосіб визначений чинним КПК України.
До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора. Наведений у статті 303 КПК України перелік таких рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Наведений перелік рішень слідчого судді також є вичерпним і не наділяє слідчого суддю повноваженнями визнавати бездіяльність відповідних посадових осіб незаконною.

Таким чином, скарга в частині визнання незаконною бездіяльності посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області не підлягає задоволенню.

Крім того, не вбачаю підстав для зобов`язання відповідного суб`єкта розпочати досудове розслідування в строк, передбачений ст.214 КПК України, адже такий обов`язок слідчого, дізнавача чи прокурора прямо передбачений у частині першій даної статті і не потребує окремого дублювання слідчим суддею. В свою чергу, в ході розгляду скарги не встановлено фактів саме невчинення дій, а саме початку досудового розслідування, відповідними суб`єктами після внесення відомостей до ЄРДР, адже такі відомості до реєстру ще не були внесені.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги наведені доводи та мотиви, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України,

постановив :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення особу Управління Служби безпеки України у Львівській області розглянути з дотриманням положень ст.214 КПК України заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» від 19.04.2022 року та повідомити заявника про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1