ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1275/22 Справа № 172/1474/19 Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 діб, а саме до 04 червня 2022 року.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також судом першої інстанції було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, раніше судимий, не працює, не одружений, на утриманні нікого не має. Обвинувачується у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке було скоєно в період іспитового строку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визначити менш суворий запобіжний захід.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в зв`язку з ситуацією в країні в першу чергу наносяться удари по військовим частинам, а ДУВП № 4 знаходиться між двома військовими частинами, то існує реальна загроза життю ОСОБА_7 .
Зазначає про те, що потерпілі по справі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що ОСОБА_10 не має відношення до інкримінованого злочину, а винний ОСОБА_11 .
Також вказує на те, що інший обвинувачений ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_8 померли, інший потерпілий до суду не з`являється, а сторона обвинувачення причини неявки пояснити не може.
Акцентує увагу на тому, що обвинувачений знаходиться під вартою понад два роки.
Зазначає, що під час ознайомлення з матеріалами справи постанова про призначення групи прокурорів не була підписана, але вже під час дослідження матеріалів в суді на ній був підпис.

Позиції учасників судового провадження.
До початку розгляду справи від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
З урахуванням того, що на теперішній час конвоювання обвинувачених не здійснюється через те, що на території України введено воєнний стан, та участь обвинувачених можлива лише в порядку дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції, то судом апеляційної інстанції була забезпечена така можливість, однак обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від розгляду справи в режимі відеоконференції, а тому на переконання колегії суддів розгляд даного провадження можливо провести за його відсутності.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000409 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст 187 КК Україи.

Відповідно до матеріалів провадження, до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 29 березня 2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з тих підстав, що на даний час ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування ризиків, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з цим, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, раніше судимий, не працює не одружений, на утриманні нікого не має, а тому не має міцних соціальних зв`язків, кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового терміну.

Цей висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.

Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Отже, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що існує реальна загроза життю ОСОБА_7 , через те, що в зв`язку з ситуацією в країні в першу чергу наносяться удари по військовим частинам, а ДУВП № 4 знаходиться між двома військовими частинами, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисника про те, що постанова про призначення групи прокурорів не була підписана, але вже під час дослідження матеріалів в суді на ній був підпис, то зазначене питання повинно розглядатись в судовому засіданні в суді першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, а у даному конкретному випадку, не є підставою для скасування судового рішення.
Доводи захисника про те, що потерпілі по справі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що ОСОБА_10 не має відношення до інкримінованого злочину, то колегія суддів не погоджується з ними та зазначає про те, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів по справі у розумінні ст. 84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі, та не можуть розглядатись при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу.
Посилання захисника в апеляційній скарзі про те, що інший обвинувачений та потерпіла ОСОБА_8 померли, ще один потерпілий до суду не з`являється, а про причини неявки сторона обвинувачення пояснити не може, то на думку апеляційного суду вони не заслуговують на увагу, оскільки по справі існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України про те, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому дані доводи не можуть слугувати підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
Щодо стосується тривалого часу розгляду справи, то колегія суддів, хоча і констатує тривалість судового розгляду, проте враховує критерії для визначення розумності строків кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 28 КПК України, зокрема, складність даного кримінального провадження, соціальний інтерес до злочинів, об`єм матеріалів, які досліджуються судом, а також поведінку учасників кримінального провадження.
За таких об`єктивних обставин, колегія суддів не вбачає істотного порушення загальних засад кримінального провадження розумність строків, передбаченого п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України та сам факт тривалості судового розгляду у даному випадку не свідчить, що ця обставина перешкодила чи могла перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване оскаржуване судове рішення.
При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява № 28969/04, від 16 травня 2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4