ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/623/22 Справа № 201/2408/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, офіційно не працює, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді від 22.04.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволене клопотання слідчого СВ Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 20 червня 2022 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення, та, розуміючи його наслідки, намагаючись уникнути відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, злочин був вчинений в період воєнного стану, із застосуванням насильства. Також прийнято до уваги, що останній хоча і допомагає своїй престарілій матері, втім не працює, не має на утриманні дітей.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що будь який із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що клопотання слідчого є безпідставним, а ризик ухилення від слідства та суду є недоведеним, оскільки в даному кримінальному провадженні вже вчинені майже всі процесуальні дії окрім отримання висновку судово-медичної експертизи, докази зібрані, а тому всі заявлені ризики є лише припущеннями сторони обвинувачення.

Акцентує увагу на тому, що ухвалою від 22.04.2022 року було обрано запобіжний захід строком на 60 діб, а досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 20.06.2022 року.

Крім того зазначає, що судом не враховано належним чином доводи сторони захисту стосовно необгрунтованості застосування виключного запобіжного заходу та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, а також не враховано, що підозрюваний вину визнає.

Зазначає, що з часу введення в Україні воєнного стану на всій території держави введено комендантську годину та встановлено велику кількість блок постів, де здійснюється перевірка осіб, що у свою чергу ускладнює вільне пересування, і тим самим спростовується ризик переховування від слідства та суду.

Вказує, що судом не визначено розмір застави, для чого не наведено достатніх підстав.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження, і не оспорюється стороною захисту.
Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 20 квітня 2022 року; протоколом огляду трупа від 19.04.2022 року; лікарським свідоцтвом про смерть №1286 від 20.04.2022 року; протоколом допиту представника потерпілого від 20.04.2022 року; протоколами допитів свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2022 року.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 в обсязі, достатньому для застосування у відношенні нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Обговорюючи питання про можливість усунення вказаного ризику у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів враховує, що останній небезпідставно підозрюється у скоєнні із застосуванням насильства особливо тяжкого злочину, за який, у разі доведення вини останнього, передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що, на думку колегії суддів, дозволяє грунтовно припускати, що останній може спрямувати свої дії на перешкоджання слідству шляхом переховування.
Також приймаються до уваги дані про особу підозрюваного, який має місце проживання та реєстрації, втім офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, відомості про наявність в нього легального джерела доходу відсутні, що свідчить про відсутність в ОСОБА_8 достатньо вагомих соціальних зв`язків.
Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлений щодо цього підозрюваного ризик з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомим та не може бути усунутий у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що в умовах воєнного стану, коли значна частина населення вимушена була залишити місце постійного проживання на територіях, де ведуться бойові дії, і переїхати до інших регіонів, уникнення слідства та суду є легшим, ніж в умовах мирного часу, що додатково свідчить про вагомість вказаного ризику.

Доводи захисника про обрання запобіжного заходу із строком дії за межами строку досудового розслідування колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру 21 квітня 2022 року, а отже дата закінчення строку дії обраного запобіжного заходу, - 20 червня 2020 року, - перебуває у межах строку досудового розслідування.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4