Справа № 216/1803/22
провадження 1-кп/216/597/22
УХВАЛА
іменем України

15 червня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117 від 21.04.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117 від 21.04.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні сектору дізнання Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 21.04.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, якою зобов`язав внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом звернення ОСОБА_4 від 01.02.2022 стосовно крадіжки її майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що подія кримінального правопорушення відбулась 07 грудня 2018 року, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлена, таким чином 07 грудня 2021 року сплив строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що заява про вчинення кримінального правопорушення була подана потерпілою вже після спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, що унеможливило встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення в рамках вказаного строку.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні проти задоволення зазначеного клопотання заперечувала та стверджувала, що органом досудового розслідування не вжито всіх заходів для проведення ефективного розслідування.

Представник потерпілої у підготовчому судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, звернув увагу суду на неповноту розслідування та неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, вважав, що кримінальне правопорушення слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

21.04.2022 до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, якою слідчий суддя зобов`язав внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом звернення ОСОБА_4 від 01.02.2022 стосовно крадіжки її майна.

Зі змісту заяви потерпілої зареєстрованої Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області 21.04.2022 за № 7601 вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 просила виконати ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2022, тобто внести відомості на підставі її заяви від 22.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно крадіжки її майна.

Згідно Витягу з кримінального провадження № 000117 від 21.04.2022 року до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, якою зобов`язав внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом звернення ОСОБА_4 від 01.02.2022 стосовно крадіжки майна, що належить останній. Обставини та розмір шкоди встановлюється.

05.05.2022 заявник ОСОБА_4 звернулася до СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області із клопотанням про допит свідків, вказавши на конкретних осіб, однак дізнавачем питання про допит свідків не вирішувалось. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що оскільки матеріали справи не містять постанови про відмову у задоволенні клопотання, то дізнавач клопотання про допит свідків задовольнила.

Постановою дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 06.05.2022 в клопотанні ОСОБА_4 за вх. Б-51з від 05.05.2022 по кримінальному провадженню № 000117 від 21.04.2022 про проведення слідчих розшукових дій було відмовлено, у зв`язку з тим, що потерпіла не з`явилася на проведення допиту в якості потерпілої, а звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів без проведення допиту потерпілої було б передчасним.
24.05.2022 було допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка надала пояснення щодо обставин скоєного правопорушення відносно неї. У своїх письмових поясненнях потерпіла також назвала осіб, які перебували на її робочому місці на час, коли відбувалися події описані у її заяві та могли вчинити кримінальне правопорушення.

Однак навіть після допиту потерпілої ОСОБА_4 жоден свідок допитаний не був.

Будь-які інші відомості про вчинення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій, у період з 21.04.2022 року по 24.05.2022 року матеріали кримінального провадження не містять.

Прокурор звертаючись з даним клопотанням зазначає, що під час досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та не вручено відповідно до вимог ст. 278 КПК України повідомлення про підозру.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав:

- невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення;
- закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Частиною 1 ст. 185 КК України встановлена відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Санкція вказаної правової норми передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, а тому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Як слідує з приписів п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, складає 3 роки.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Також суд виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, згідно яких під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися засад законності.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.

Публічність, згідно статті 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

У п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Суд, не зважаючи на закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вважає, що органом досудового розслідування не вжито всіх дії, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження № 0000117 від 21.04.2022 вбачається, що органом досудового розслідування не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 неодноразово зверталася із заявами до правоохоронних органів стосовно крадіжки її майна та проведення належного досудового розслідування за вказаним фактом, також у своїх письмових поясненнях вказала на конкретних осіб, які могли вчинити кримінальне правопорушення, однак свідки допитані не були, навіть після допиту ОСОБА_4 в якості потерпілої, обставини кримінального правопорушення не встановлені, жодних процесуальних дій не вчинено, а отже слідство проведене не ефективно.

Крім того, у вказаному клопотанні прокурора взагалі не викладена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про закриття кримінального провадження за яким ставиться питання, оскільки не зазначено фактичні обставини вчиненої крадіжки, що встановлені органами досудового розслідування, в чому вона полягала, а також про заподіяння матеріальної шкоди власнику.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному кримінальному провадженні досудове розслідування фактично не здійснювалося та належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття вказаного кримінального правопорушення, а також перевірки відомостей щодо причетності конкретних осіб, притягнення осіб, які були відомі органу досудового розслідування та прокурору, до кримінальної відповідальності, здійснені також не були.

У даному кримінальному провадженні відсутні слідчі (розшукові) дії, направлені на повне, всебічне та неупереджене встановлення обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 25.08.2021 у справі № 142/536/20.

Суд зазначає, що закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Дізнавач (слідчий) є основним виконавцем роботи з досудового розслідування кримінальних правопорушень і несе відповідальність за законність та своєчасність проведення слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, і прийняття законних і обґрунтованих поточних і підсумкових процесуальних рішень.

Також слід зазначити, що нагляд за законністю порушення та закриття справи здійснює прокурор. Завдання нагляду прокурора за додержанням законів при проведенні досудового розслідування, відповідно до ст. 29 Закону України "Про прокуратуру", полягає у сприянні: 1) розкриттю злочинів, захисту особи, її прав, свобод, власності, прав підприємств, установ, організацій від злочинних посягань; 2) виконання вимог закону про невідворотність відповідальності за вчинений злочин; 3) запобіганню незаконному притягненню особи до кримінальної відповідальності; 4) охороні прав і законних інтересів громадян, які перебувають під слідством; 5) здійсненню заходів щодо запобігання злочинам, усунення причин та умов, що сприяють їх вчиненню.

Здійснюючи нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування, прокурор має виконувати завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Виконанню цих завдань прокурора і має сприяти здійснення ним наданих йому процесуальних повноважень, передбачених ч. 2 ст. 36 КПК України.

З огляду на це, суд вважає, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000117 від 21.04.2022 не може відповідати вимозі ефективності.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Отже, органом досудового розслідування не дотримано приписи ст. 2 КПК України у частині повного розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

При цьому, суд зауважує, що правова норма, передбачена п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не надає автоматично прокурору право на звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не звільняє прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених ст.ст. 9, 25 КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Враховуючи дані, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000117 від 21.04.2022, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому є передчасним твердження, про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000117 від 21.04.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, шляхом його закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, ст. 314 ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117 від 21.04.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

2. Кримінальне провадження № 0000117 від 21.04.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

4. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційної скарги поновлено, вважається, що ухвала набрала законної сили.

5. Повний текст ухвали проголошено 17 червня 2022 року о 14-00 год.

Суддя ОСОБА_1