Дата документу 18.08.2022 Справа № 937/7235/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/7235/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/207/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо ОСОБА_6 за поданням заступника начальника Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Садове Мелітопольського району, громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. Згідно зі ст.76 КК України, судом на нього було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

за участю прокурора ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції EASYCON,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Прокурор Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування призначеного покарання.
Своє рішення суд мотивував тим, що в матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженого стати на шлях виправлення, засуджений свою провину визнає, щиро розкаявся, після пропусків днів реєстрації з`являвся до органу пробації та надавав письмові пояснення. Суд дійшов висновку, що відсутні достатні дані про те, що засуджений ОСОБА_6 злісно ухиляється від покладених на нього обов`язків, засуджений не є суспільно-небезпечним або таким, що потребує ізоляції від суспільства.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2021 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала постановлена судом незаконно та необґрунтовано, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор вважає, що висновок суду про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 щодо неявки на реєстрацію до органу пробації через перебування в м. Обухів Київської області на заробітках та не повідомлення про це органу пробації, визнана виправданою та не передбачає в його діях злісного ухилення від покладених на нього обов`язків, є хибною.

На думку апелянта, невиконання засудженим обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації), свідчить про свідоме та умисне небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Згідно з ухвалою суду, громадянин ОСОБА_6 засуджений 19 листопада 2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. Згідно зі ст.76 КК України, судом на нього було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Поданням №22/15/2/130-21р. від 14 січня 2021 року Мелітопольський міськрайонний відділ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області клопоче про заміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання у зв`язку з тим, що засуджений злісно ухиляється від відбування покарання.

Представник ММВ ФДУ «Центр пробації» в судовому засіданні на підставі подання пояснив, що розпорядження Мелітопольського міськрайонного суду №937/7235/19/18457/2019 від 21 грудня 2019 року про виконання вироку Мелітопольського міськрайонного суду у відношенні засудженого ОСОБА_6 та вирок суду надійшли на виконання до Мелітопольського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області 08 січня 2020 року (а.с.1-3).

10 січня 2020 року засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, йому роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно ч.1 ст.76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки, передбачені ст.166 КВК України та ст.78 КК України за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується підпискою (а.с.11), цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію д Мелітопольського МРВ ФДУ «ЦП» в Запорізькій області, а саме: перша п`яти та третя п`ятниця кожного місяця, з якою ОСОБА_6 ознайомлений під підпис (а.с.14).

Перебуваючи на обліку Мелітопольського МРВ ФДУ «ЦП» в Запорізькій області, засуджений ОСОБА_6 не виконував обов`язки покладені на нього судом, а саме: 17 липня 2020 року, в третю п`ятницю місяця липень 2020 року, не з`явився до Мелітопольського МРВ ФДУ «ЦП» в Запорізькій області для реєстрації, та не повідомив про причину своєї неявки (а.с.14).

З метою встановлення причини неявки, 20 липня 2020 року о 8 годині 05 хвилин з особистого номеру співробітника відділу на номер засудженого ОСОБА_6 НОМЕР_1 був здійснений телефонний дзвінок. На момент здійснення телефонного дзвінка вищезазначений номер був відключений.

Тому, з метою встановлення місцезнаходження засудженого та з`ясування причини неявки на реєстрацію 17 липня 2020 року, працівником пробації з особистого номеру НОМЕР_2 був здійснений телефонний дзвінок на номер НОМЕР_3 , який належить матері засудженого - ОСОБА_10 .

В ході телефонної розмови гр. ОСОБА_10 повідомила, що її син ОСОБА_6 вже близько місяця не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , через сімейні негаразди. Засуджений негативно відносився до вітчима, який на той час хворів. Під час телефонної розмови гр. ОСОБА_10 повідомила, що засуджений почав грати в азартні ігри, а саме автомати. Через пристрасть до азартних ігор, має значні борги. Всю зарплатню програє в автомати, часто просить грошей на проживання.

Гр. ОСОБА_10 зобов`язалась передати засудженому про необхідність негайної явки до відділу пробації (а.с.67).

20 липня 2020 року об 11 години 23 хвилини на особистий номер працівника пробації надійшов телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_3 , який належить матері засудженого. В ході телефонної розмови гр. ОСОБА_10 повідомила, що її син, ОСОБА_6 з`явиться до відділу пробації об 16 годині 00 хвилин цього ж дня (а.с.67).

20 липня 2020 року засуджений з`явився до відділу пробації та надав письмове пояснення з приводу неявки на реєстрацію 17 липня 2020 року.

Під час бесіди засуджений ОСОБА_6 повідомив, що не прибув на реєстрацію 17 липня 2020 року, через те, що перебував на неофіційних підробітках, даний факт нічим не підтверджується. Про те, що йому необхідно з`явитися до відділу пробації для дачі письмового пояснення з приводу неявки йому повідомила мати. Також засуджений підтвердив той факт, що вже тривалий час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Знаючи обов`язки, покладені на нього судом, про зміну свого місяця проживання до відділу пробації, засуджений не повідомив, через те, що не мав постійного місця проживання, а саме ночував кожного разу у різних друзів (а.с.68).

Даний факт не може бути розцінений як поважна причина, у зв`язку з чим до засудженого ОСОБА_6 було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням (а.с.69).

На підставі отриманої характеризуючої інформації від гр. ОСОБА_11 та самого засудженого, а саме: відсутність у засудженого постійного місця проживання, наявні погані стосунки з рідними, пристрасть до азартних ігор, фінансові проблеми, засудженому було збільшено реєстрацію з першої та третьої п`ятниці кожного місяця на першу, другу, третю п`ятницю кожного місяця. Реєстрація була збільшена з метою посилення нагляду за поведінкою засудженого та попередження вчинення ним нового правопорушення (а.с.70-71).

Із засудженим ОСОБА_6 повторно проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду про правові наслідки за порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а саме за невиконання обов`язків, покладених на нього судом, що у подальшому уповноваженим органом з питань пробації буде направлено стосовно нього подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.с.72).

Незважаючи на те, що до засудженого вже застосовувалось письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_6 продовжує порушувати умови та порядок відбування покарання з випробуванням та повторно, у першу п`ятницю місяця листопад, а саме 06 листопада 2020 року не з`явився на реєстрацію та не повідомив про причини неявки до відділу пробації (а.с.14).

07 листопада 2020 року о 09 годині 00 хвилин з особистого номеру співробітника відділу був здійснений телефонний дзвінок, для встановлення причини неявки на реєстрацію 06 листопада 2020 року, на номер НОМЕР_1 , який належить засудженому ОСОБА_6 . Під час здійснення телефонного зв`язку номер засудженого був вимкнутий.

Тому, інспектором відділу цього ж дня об 9 годині 10 хвилин був здійснений телефонний дзвінок на номер НОМЕР_3 , який належить матері засудженого ОСОБА_10 .

В ході телефонної розмови мати засудженого повідомила, що її син ОСОБА_6 з кінця жовтня перебуває у Київській області на підробітках. Точної адреси його працевлаштування вона не знає, лише знає, що повернеться у кінці грудня.

ОСОБА_10 зобов`язалась повідомити засудженому про те, щоб останній зателефонував до відділу пробації та повідомив своє точне місце проживання та працевлаштування (а.с.85).

Продовжуючи порушувати умови та порядок відбування покарання з випробуванням, засуджений повторно, у другу п`ятницю місяця листопад, а саме 13 листопада 2020 року не з`явився на реєстрацію до відділу пробації та не повідомив про своє місце перебування (а.с. 14).

16 листопада 2020 року о 10 годині 00 хвилин з особистого номеру інспектора пробації НОМЕР_2 був здійснений телефонний дзвінок на номер НОМЕР_3 , який належить матері засудженого ОСОБА_10 .

В ході телефонної розмови мати засудженого повідомила, що її син ОСОБА_6 все ще перебуває у Київській області, точної адреси не знає. Повідомила, що передала засудженому про необхідність зв`язатися з інспектором відділу пробації та передала мобільний номер телефону працівника відділу. Також, було повідомлено, що засуджений офіційно працевлаштований та по приїзду надасть довідку з місця роботи (а.с.89).

04 грудня 2020 року о 8 годині 15 хвилин з особистого номеру інспектора відділу пробації НОМЕР_2 був здійснений телефонний дзвінок на номер НОМЕР_3 . який належить матері засудженого ОСОБА_10 .

В ході телефонної розмови гр. ОСОБА_10 , повідомила, що її син перебуває у Київській області на підробітках. Про те, що йому необхідно зв`язатися зі своїм інспектором, він знає, проте в нього не має вільного часу. Також, засуджений ОСОБА_6 повідомив своїй матері, що з`явиться до відділу пробації 24 грудня 2020 року та надасть всі необхідні документи та пояснення.

Продовжуючи порушувати умови відбування покарання з випробуванням, засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрації 11 грудня 2020 року та 18 грудня 2020 року.

24 грудня 2020 року засуджений з`явився до відділу пробації та надав письмове пояснення з приводу неявок на реєстрації 06 листопада 2020 року, 13 листопада 2020 року, 20 листопада 2020 року, 04 грудня 2020 року, 11 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року причиною неявок вказав те, що перебував з кінця жовтня у м. Обухів Київської області на неофіційних підробітках. Даний факт підтвердити документально не в змозі (а.с.92).

Згідно з рапортом інспектора пробації, засуджений був на реєстрації 16 жовтня 2020 року у третю п`ятницю місяця жовтень та не повідомив про свої наміри поїхати до м. Обухів Київської області на підробітки та тимчасово змінити місце проживання, про що свідчить відсутність письмового повідомлення від засудженого.

Також, засуджений повідомив, що з кінця жовтня до 24 грудня 2020 року перебував на базі «Золотий мандарин». Зі слів самого засудженого, проживши 2 місяці на цій базі, він не запам`ятав адресу свого місця проживання (а.с.92). Перевірити правдивість наданого засудженим пояснення, щодо своїх неявок, неможливо з-за відсутності точної адреси його перебування та будь-яких документів, які б підтверджували об`єктивні обставини, що фактично позбавляли засудженого можливості виконувати обов`язок: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (а.с.95).

У зв`язку з тим, що причина, по якій засуджений не з`являвся на реєстрації, не є обґрунтованою та не підтверджується ніякими документами, то даний факт не може бути розцінений як поважна причина, стосовно ОСОБА_6 було застосовано друге письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, у поясненні, яке надав ОСОБА_6 24 грудня 2020 року, відображений той факт, що засуджений, маючи контактні телефони відділу пробації, знаючи, що його викликають до відділу пробації, не докладав ніяких зусиль для того, щоб зв`язатися з відділом пробації для повідомлення про своє місце знаходження та причини неявки на реєстрацію, чим ігнорував законні вимоги представника органу пробації, чим порушив вимоги ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України, норма якої має пряме посилання на те, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, які покладені на них судом та з`являтись за викликом до уповноваженого органу з питань пробації (а.с.92).

Така поведінка ОСОБА_6 свідчить про те, що засуджений не має бажання встати на шлях виправлення, залишаючись при цьому у суспільстві, чим не виправдовує надану йому судом можливість виправитись без реального відбуття покарання у місцях позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала.

Представник ММРВ ФДУ «Центр пробації`в Запорізькій області в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно у встановлені дні не з`являвся на реєстрацію, оскільки був вимушений поїхати на заробітки. Свою провину визнає, щиро розкаюється у скоєному та просить не змінювати йому покарання та в подальшому зобов`язується не порушувати умови відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді; прокурора який підтримав апеляційну скаргу; засудженого ОСОБА_6 , який вважав, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала цим вимогам закону відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Викладене кореспондується з положеннями ч.ч. 2-3 ст.166 КВК України, згідно з якими, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до абз.1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції не врахував при вирішенні подання.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

10 січня 2020 року засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно ч.1 ст.76 КК України, які він повинен виконувати, йому роз`яснені правові наслідки, передбачені ст.166 КВК України та ст.78 КК України, за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується розпискою, цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до Мелітопольського МРВ ФДУ «ЦП» в Запорізькій області, а саме: перша п`яти та третя п`ятниця кожного місяця, з якою ОСОБА_6 ознайомлений під підпис.

Проте, ОСОБА_6 не з`явився на чергову реєстрацію 17 липня 2020 року до Мелітопольського МРВ ФДУ «ЦП» в Запорізькій області.

З`явившись до відділу пробації 20 липня 2020 року, засуджений надав письмове пояснення з приводу неявки на реєстрацію 17 липня 2020 року, а саме, що не прибув на реєстрацію через те, що перебував на неофіційних підробітках, даний факт нічим не підтвердив. Про те, що йому необхідно з`явитися до відділу пробації для дачі письмового пояснення з приводу неявки йому повідомила мати. Також засуджений підтвердив той факт, що вже тривалий час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Знаючи обов`язки, покладені на нього судом, про зміну свого місяця проживання до відділу пробації засуджений не повідомив.

За цим фактом до засудженого ОСОБА_6 , було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У зв`язку з відсутністю у засудженого постійного місця проживання, наявність поганих стосунків з рідними, пристрасть до азартних ігор, фінансові проблеми, засудженому було збільшено реєстрацію з першої та третьої п`ятниці кожного місяця на першу, другу, третю п`ятницю кожного місяця. Реєстрація була збільшена з метою посилення нагляду за поведінкою засудженого та попередження вчинення ним нового правопорушення.

Із засудженим ОСОБА_6 повторно проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду про правові наслідки за порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а саме за невиконання обов`язків, покладених на нього судом, що у подальшому уповноваженим органом з питань пробації буде направлено стосовно нього подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Незважаючи на те, що до засудженого вже застосовувалось письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_6 продовжив порушувати умови та порядок відбування покарання з випробуванням та систематично не з`являвся на реєстрацію, а саме: 06 листопада 2020 року, 13 листопада 2020 року, 20 листопада 2020 року, 04 грудня 2020 року, 11 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, та не повідомляв про причини своєї неявки до відділу пробації.

24 грудня 2020 року засуджений з`явився до відділу пробації та надав письмове пояснення з приводу неявок на реєстрації 06 листопада 2020 року, 13 листопада 2020 року, 20 листопада 2020 року, 04 грудня 2020 року, 11 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, причиною неявок вказав те, що перебував з кінця жовтня у м. Обухів Київської області на неофіційних підробітках, однак даний факт документально не підтвердив.

У зв`язку з цим, 01 лютого 2021 року заступник начальника Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» звернувся до суду з обґрунтованим поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного подання.

Проте, з висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, адже викладене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 систематично не виконував покладенні на нього вироком суду обов`язки без підтвердження поважності причин їх невиконання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Сам засуджений при апеляційному розгляді підтвердив невиконання ним покладених на нього обов`язків, окрім того, зазначив, що на цей час щодо нього здійснюється інше кримінальне провадження за ч.3 ст.185 КК України, у якому до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок про відсутність підстав для задоволення вищевказаного подання.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, є слушними, оскільки підтверджуються наявними в матеріалах провадження відомостями, а також самим засудженим.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного йому вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування призначеного покарання, скасувати.

Задовольнити подання заступника начальника Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування призначеного йому за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року покарання - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4