ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 .
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілих ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000783 від 21.05.2021 р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21квітня 2022 року, ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і за його вчинення призначено їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 1300 гривень, а також 6000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, витрати на правничу допомогу у розмірі 5355 гривень.
ЄУНСС:727/8400/21
НП:11кп/822/203/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ч.1 ст. 296 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 2100 гривень, а також 6000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, витрати на правничу допомогу у розмірі 2992 грн. 50 коп.
У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
На вказане рішення суду захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок районного суду щодо його підзахисної за ч.1 ст.296 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Посилався на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що органом досудового розслідування невірно були кваліфіковані дії обвинуваченої за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки у неї відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення.

На думку апелянта, дії обвинуваченої, обумовлені особистими неприязними стосунками, які склалися між нею та касиром магазину задовго до 20.05.2021 р., а тому не можуть кваліфікуватися за ст.296 КК України, а передбачають відповідальність за злочини проти особи.

Вважав, що судом не досліджено, яке відношення до магазину мали потерпілі, оскільки в ньому п/п займається ФОП ОСОБА_12 , яка не заявляла про понесенні збитки магазином, довідок не надавала, претензій до ОСОБА_7 не висувала.

Звертав увагу і на те, що районний суд не дослідив уважно відеозапис з камер магазину та протокол огляду відеозапису, який був спотворений дізнанням.

Крім цього, на думку апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що бійку спровокував саме потерпілий ОСОБА_10 , а не обвинувачена. Не надано правової оцінки діям потерпілих та охоронця магазину, які також наносили удари та били ОСОБА_7 .

Стверджував, що висновок про стан алкогольного сп`яніння є неналежним доказом та не може братись до уваги.

Також апелянт не згідний з сумами моральної шкоди в розмірі 6000 грн., яку суд першої інстанції зобов`язав обвинувачену сплатити кожному потерпілому, оскільки потерпілі по даній справі є заможними особами і мають власний бізнес.

За наведених обставин, вважав, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства не ґрунтується на матеріалах справи, і в діях останньої відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та відповідно суд першої інстанції міг винести виправдовувальний вирок.

На вказану апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_9 , діюча в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , подала заперечення, в якому просила вищевказану апеляційну скаргу відхилити, а вирок районного суду від 21.04.2022 р. залишити без змін, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та таким, яке ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених показами потерпілих, свідків і доказами дослідженими під час судового розгляду.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 20.05.2021 року в період часу з 20 год. 01 хв. по 20 год. 15 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Світлана», що розташований по вул. Південно-Кільцевій,6 м. Чернівці, де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагненням очевидно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи умисно, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, перебуваючи у громадському місці у присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи особливу зухвалість, демонструючи при цьому непристойні жести, виражаючись нецензурною лайкою, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені правила поведінки та норми моралі, безпричинно вчинила конфлікт з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , в ході якого нанесла останнім удари в різні частини тіла.

У результаті вказаних протиправних дій обвинувачена спричинила потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців: в ділянці нижньої повіки правого ока, в скронево-потиличній ділянці справа, в тім`яно потиличній ділянці зліва; саден: по передній поверхні грудної клітини в проекції руків`я грудини, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-го пальця в кількості двох; по тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця правої кисті, які згідно з висновком експерта КМУ ОБСМЕ №451 екс від 21.06.2021 року відносять до легких тілесних ушкоджень.

У результаті вказаних протиправних дій обвинувачена спричинила потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця в потиличній ділянці по середині; саден: по передній поверхні грудної клітки по середині в проекції грудини, грудинно-ключичного з`єднання зліва в кількості двох, в проекції мочки вуха, які згідно з висновком експерта КМУ ОБСМЕ №450 екс від 25.05.2021 року відносять до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та її адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, а також потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 , які вважали вирок районного суду обґрунтованим, а тому просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, розглянувши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченій і останнє слово, колегія суддів доходить такого.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із зазначеної норми закону слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

При перевірці вироку місцевого суду апеляційним судом встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені хуліганства, тобто грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджені, оцінені судом та детально викладені у вироку.

Зокрема, такого висновку районний суд дійшов на підставі аналізу показань потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , зміст яких детально відображено у вироку.

Підстав недовіряти потерпілим та свідкам вказаним вище у колегії суддів немає, оскільки усі вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та в своїй сукупності, а також із письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, доводять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Винуватість ОСОБА_7 також підтверджується сукупністю наявних в матеріалах провадження належних та допустимих доказів, наданих стороною обвинувачення.

Так, відповідно до протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 21.05.2022 р., 20.05.2021 р. о 19 год. 30 хв. невстановлена особа жіночої статі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », порушуючи громадський порядок, виражаючись нецензурною лайкою, зірвала роботу магазину та нанесла ОСОБА_8 і ОСОБА_10 ряд ударів руками, чим спричинила тілесні ушкодження.

Із заяви директора магазину ФОП ОСОБА_8 встановлено, що вона добровільно надала відеозаписи із камер відео спостереження магазину «Світлана», що по вул. Південно-Кільцевій в м. Чернівці за 20.05.2021 року та дисками до них.
Також, як вбачається з переглянутого в суді першої та апеляційної інстанції відеозапису подій, які мали місце 20.05.2021 р. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по вул. Південно-Кільцевій, в м. Чернівці, та який долучений до протоколу огляду 10.06.2021 р., о 20 год. 00 хв. обвинувачена підходить до каси магазину, ставить перед касиром ОСОБА_15 пляшку алкогольного напою. Після цього до каси підійшла ОСОБА_8 . У цей момент касир просканував штрих код пива та здійснив його реалізацію. Проте обвинувачена не розплачується за товар, а розпочинає конфлікт, при цьому махає руками. В той час до каси підійшов потерпілий ОСОБА_10 та розмовляє з ОСОБА_7 і ОСОБА_16 .
Після чого він охоплює обвинувачену за талію, щоб відсторонити її від інших відвідувачів та пройти з каси, однак остання кулаком лівої руки наносить перший удар в область обличчя ОСОБА_10 та рве його сорочку, а о 20 год. 04 хв. обвинувачена повторно кулаком правої руки наносить удар в область потерпілого і через декілька секунд кулаком лівої руки ще раз наносить потерпілому удар.
При цьому на відеозаписі чітко видно, як не можуть зайти покупці до зали магазину, які стоять біля вхідних дверей.
Крім цього, на відеозаписі видно, як о 20 год. 04 хв. обвинувачена нанесла перший удар в обличчя кулаком своєї руки потерпілій ОСОБА_8 і, вчиняючи штовханину, чіпляє потерпілу за вухо та волосся та тягне її до середини зали, де учасники конфлікту падають на землю.
В подальшому о 20 год. 05 хв. обвинувачена ОСОБА_7 , піднявшись на ноги, одразу кидається до потерпілого ОСОБА_10 та наносить йому удари в різні частини тіла. Після цього, обвинувачена, схопивши за сорочку потерпілу ОСОБА_8 , кидає її на землю та намагається наносити удари. О 20 год. 07 хв. обвинувачена наносить четвертий удар кулаком своєї руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_10 та продовжує конфлікт, і відмовляється покинути приміщення магазину.
Також на відео чітко видно, як о 20 год. 08 хв. обвинувачена демонструє своєю правою рукою в сторону потерпілих нецензурні жести, а о 20 год. 14 хв. ОСОБА_7 повертається до приміщення магазину та біля вхідних дверей кулаком правої руки наносить удар в обличчя потерпілій ОСОБА_8 .
З висновку експерта №450екс від 25.05.2021 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 у неї було виявлено тілесні ушкодження: синець в потиличній ділянці посередині; садна: по передній поверхні грудної клітки по середині в проекції грудини, грудинно - ключичного з`єднання зліва в кількості двох, в проекції мочки вуха. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, при цьому було нанесено не менше 4-х травмуючих дій, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 20.05.2021 року і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Малоймовірне виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок одноразового падіння з положення стоячи з послідуючим співударянням об тверду тупу поверхню.
Висновком експерта №451екс від 21.06.2021 року підтверджується те, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 було виявлено наступні тілесні ушкодження: у вигляді синців: в ділянці нижньої повіки правого ока, в скронево-потиличній ділянці справа, в тім`яно потиличній ділянці зліва; саден: по передній поверхні грудної клітини в проекції руків`я грудини, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-го пальця в кількості двох; по тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця правої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як семикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 20.05.2021 року і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Малоймовірне виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок одноразового падіння з положення стоячи з послідуючим співударянням об тверду тупу поверхню по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 20.05.2021 року і відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Довідкою директора магазину ФОП ОСОБА_8 від 21.05.2021 року підтверджено, що 20.05.2021 року в період часу з 19 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. була зірвана робота магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 .
Висновком «Чернівецького обласного наркологічного диспансеру» №954 від 20.05.2021 року підтверджено, що обвинувачена ОСОБА_7 перебувала у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням приписів ст. 94 КПК України, районний суд вірно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь - яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

Невизнання вини ОСОБА_7 слід розцінювати, як спосіб її захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки її винуватість поза розумним сумнівом доведена сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення.

Що стосується доводів апелянта про те, що органом досудового розслідування дії обвинуваченої невірно були кваліфіковані за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки обумовленні особистими неприязними стосунками, які склалися між нею та касиром магазину задовго до 20.05.2021 р., то колегія суддів вважає їх необгрунтованимми, виходячи з наступного.

Для кваліфікації дій особи за ст. 296 КК України обов`язковим є наявність умислу винного саме на порушення громадського порядку.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Для юридичної оцінки діяння заст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, дії обвинуваченої відбувалися в приміщенні магазину «Світлана» під час робочого часу, у присутності покупців та працівників магазину, тобто в громадському місці. ЇЇ протиправні дії тривалий час не припинялись та носили особливо зухвалий характер і супроводжувались особливою зухвалістю, про що свідчить поведінка ОСОБА_7 , яка була агресивною, на прохання потерпілих відмовлялась відійти від каси магазину.
Обвинувачена бачила та розуміла, що позаду неї в черзі до каси магазину стоять інші покупці, які не можуть розрахуватися за товар, та, незважаючи на це, відмовлялась пройти з каси, щоб не створювати перешкоди.
Крім того апеляційний суд зважує і на те, що дії ОСОБА_7 носили цілеспрямований характер, а локалізація завданих нею тілесних ушкоджень потерпілим безсумнівно свідчать умисність її дій.
Більш того, із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 не була знайома з потерпілими до подій, які мали місце 20.05.2021р, будь-яких неприязних відносин між ними не було, що не заперечувала обвинувачена.
Посилання апелянта на те, що в обвинуваченої були особисті неприязні стосунки, які склалися між нею та касиром магазину задовго до подій, зазначених в обвинувальному акті, тому її дії повинні бути кваліфіковані як злочин проти здоров`я особи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки подія мала місце 20.05.2021 р. у приміщенні магазину, а потерпілими в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а не касир магазину - свідок ОСОБА_15 , як про це наголошує апелянт.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ознаки суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_7 , сумісні з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 296 Кримінального кодексу України, і в точній відповідності із цієї нормою отримали кримінально-правову оцінку (були кваліфіковані) в оскаржуваному рішенні.

Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту й щодо того, що суд першої інстанції не надав правової оцінки діям потерпілих.

Так, показання потерпілих узгоджуються з відеозаписом подій, а також із показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які детально розповіли, як обвинувачена вчинила хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, ображала нецензурною лайкою, завдала потерпілим тілесних ушкоджень та порвала їм вишиті сорочки у присутності інших відвідувачів магазину. При цьому, будучи допитані в суді апеляційної інстанції, потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_15 надали суду покази аналогічного змісту, як у суді першої інстанції, а тому, з у рахуванням усього наведеного вище в своїй сукупності, у колегії суддів відсутні підстави ставити під сумнів дані показання потерпілих та свідків.

При цьому, на думку апеляційного суду, районний суд обґрунтовано не взяв до уваги показання свідків захисту, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , оскільки такі не узгоджувались із іншими доказами.

Що стосується відеозапису подій та протоколу огляду відеозапису, який, на думку апелянта, був спотворений дізнанням, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки даний відеозапис із камер спостереження магазину був наданий органу досудового розслідування відповідно до ст.93 КПК України, що підтверджується заявою ФОП ОСОБА_8 , та який визнаний речовим доказом по справі згідно з постановою старшого дізнавача сектору дізнання Чернівецького РУП ГУ НП в Чернівецькій області від 10.06.2022 р.

Більше того, доказів того, що він спотворений органом дізнання, матеріали справи не містять, і, на переконання апеляційного суду, є ніщо іншим як припущенням апелянта, при цьому протокол огляду відеозапису чітко та послідовно відображає всі події, які мали місце 20.05.2021 р., та не суперечить іншим доказам, які були покладені в основу обвинувального вироку.

Не підтвердженими є доводи захисника обвинуваченої, що бійку спровокував саме потерпілий ОСОБА_10 , а не ОСОБА_7 , оскільки з показів потерпілих, свідків та відеозапису подій встановлено, що саме обвинувачена почала сперечатися в магазині з касиром, махаючи руками, а в ході її протиправних дій перша нанесла удар потерпілому ОСОБА_10 в область обличчя та порвала йому сорочку, який хотів її відсторонити від інших відвідувачів.

Необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, є доводи захисника про те, що районний суд на дав оцінки, яке відношення до магазину мали потерпілі та чи була зірвана робота магазину.

Так, як було встановлено районним та перевірено апеляційним судом, що в томі 1 на а.п. 54 міститься довідка, яка видана директором магазину ОСОБА_8 , в якій вказано, що 20.05.2021 р. в період часу з 19 год. по 21 год. була зірвана робота магазину «Світлана» по вул. Пвіденно -Кільцева, 6 в м. Чернівці.

Вказана довідка належним чином завірена, та підписана потерпілою, як директором вищевказаного магазину, з проставленням на ній печатки.

Що стосується висновку про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 , який, на думку апелянта, є неналежним доказом, то апеляційний суд їх не бере до уваги, зважаючи на те, що такий висновок був складений, відповідно до вимог закону, з його результатами ОСОБА_7 було ознайомлено, про що свідчить її підпис у вказаному висновку. Будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваної із результатами її огляду не надходило.

Більше того, як видно з висновку, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_7 був проведений о 21 год. 10 хв., тобто в межах двох годин після скоєного.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які є достовірними, достатніми і допустимими, підтверджується висновок районного суду про те, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, а саме, вчинила хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в зв`язку з чим спростовується твердження апелянта про те, що його підзахисна не скоювала даного злочину.
Безпідставними є доводи апелянта щодо незгоди із стягненням з обвинуваченої моральної шкоди на користь кожного потерпілого.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Приписами ч.1ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до змісту Постанови ВП ВС від 15 грудня 2020 року розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а і моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував вищевказані вимоги закону та правильно, задовольнивши вимоги потерпілих частково, визнав такий у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. кожному.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції та вважає, що стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілих саме в такому розмірі є правомірним та обґрунтованим, оскільки потерпілим було заподіяно моральну шкоду в результаті хуліганських дій обвинуваченої, яка завдала легких тілесних ушкоджень потерпілим.

Крім цього, суд першої інстанції правильно врахував те, що після отримання потерпілими ушкоджень легкого ступеня тяжкості, їм була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у вигляді психологічного пригнічення, пов`язаного з неприємними спогадами про подію та подальшим лікуванням.

Колегія суддів вважає, що районним судом при визначенні розміру відшкодування з ОСОБА_7 заподіяної злочином моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , достатньо було враховано обставини справи, вимоги розумності і справедливості, характер та глибину психологічних та душевних страждань потерпілих, внаслідок скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення.

За таких обставин, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку, що саме сума у розмірі 6000 грн. для кожного потерпілого буде достатньою для відшкодування понесених ними моральних страждань, що виникли внаслідок протиправних дій обвинуваченої.

Посилання апелянта на те, що потерпілі є заможними особами і мають власний бізнес, а тому суму моральної шкоди можливо зменшити, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки моральна шкода відшкодовується будь-якій фізичній особі, яка постраждала від кримінального правопорушення незалежно від її майнового положення, а менший розмір відшкодування моральної шкоди буде несправедливим та не відповідатиме характеру та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, ступеню страждань потерпілих та негативним наслідкам, які для них настали.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок районного суду щодо нього без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 квітня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої
системи документообігу суду:
суддя Чернівецького
апеляційного суду ( ОСОБА_1 )
(01.08.2022р. дата засвідчення копії)