Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

22 березня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року у справі за поданням ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року встановлено відносно ОСОБА_6 адміністративний нагляд строком на 1 рік. Встановлено засудженому наступні обмеження: заборонено виходити з будинку (квартири) по місцю проживання щодня в період з 22 години по 6 годину наступного дня; заборонено перебувати в ресторанах, кафе міста (району) по місцю проживання; заборонено виїзд в особистих справах за межі населеного пункту по місцю проживання без дозволу органів поліції; проходити реєстрацію в органах поліції два рази на місяць.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 покликається на необґрунтованість та невмотивованість ухвали суду першої інстанції.

Вказує, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що в поданні начальник установи «ДУ Катеринівська ВК № 46», як на підставу для встановлення адміністративного нагляду засудженому посилається на п.«г» ст.3 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», який передбачає встановлення адміністративного нагляду щодо засуджених до позбавлення волі за один зі злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Однак ОСОБА_6 не був засуджений за такі злочини. Тому, на думку захисника, всупереч нормам кримінального процесуального закону, суд першої інстанції з власної ініціативи, без представника «ДУ Катеринівська ВК № 46», самостійно уточнив та усунув певні розбіжності та неточності, які мали місце в поданні, а саме відредагував підставу встановлення адміністративного нагляду, зазначену в поданні, із п.«г» на п.«б» ст.3 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 158 КВК України передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року № 264/94-ВР з відповідними змінами, адміністративний нагляд ? це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.
Згідно ст. 2 цього Закону адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , який раніше неодноразово був судимий, відбував покарання за вчинення умисного злочину, був засуджений вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України з призначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів в виді позбавлення волі на строк 4 роки, тобто, зокрема, і за вчинення тяжкого злочину.
Свій висновок про наявність підстав для задоволення подання про встановлення адміністративного нагляду і обмежень щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахувавши та надавши належну оцінку всім матеріалам справи, мотивував тим, що останній не став на шлях виправлення, оскільки, негативно характеризується протягом часу відбування покарання, як такий, що систематично порушував вимоги режиму утримання. Засуджений, відповідно до ст.133 КВК України, є злісним порушником установленого порядку відбування покарання, що вбачається з довідки про наявність стягнень та заохочень. Так, встановлено, що за час відбування покарання на ОСОБА_6 було накладено 15 дисциплінарних стягнень (з яких 4 з застосуванням найсуворішого виду стягнення поміщення в ДІЗО), в тому числі, за зберігання заборонених предметів. Заходи заохочення до ОСОБА_6 не застосовувались.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, враховуючи поведінку засудженого під час відбування покарання, яка свідчить, що останній не став на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, беручи до уваги застосовані стягнення, які хоча й погашені, при відсутності жодного заохочення, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про доцільність встановлення адміннагляду стосовно засудженого ОСОБА_6 з метою запобігання вчинення останнім нових злочинів та здійснення виховного впливу на нього, з встановленням відповідного контролю з боку держави.
З огляду на викладене, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_6 , які були, зокрема, і предметом оцінки судом першої інстанції, з наведенням вмотивованих висновків в оскаржуваній ухвалі суду щодо їх неприйнятності до уваги, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованого встановлення заборон, передбачених згаданим Законом, які відповідають особі засудженого та будуть достатніми для досягнення мети адміністративного нагляду протягом встановленого терміну.
Судом першої інстанції в повному обсязі при розгляді подання дотримано вимоги закону та встановлено, що ОСОБА_6 є особою, щодо якої встановлюється адміністративний нагляд, врахувавши вимоги п. «б» ч.1 ст. 3 Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», відповідного до якого адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За наведеного, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року, якою встановлено відносно ОСОБА_6 адміністративний нагляд, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 ? без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2