Справа № 592/4490/22
Провадження № 1-в/592/300/22

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

18.07.2022 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому він зазначив про те, що він ОСОБА_4 відбуває покарання з 02.02.2016 року і на цей час відбув понад 3/4 строку. За період відбування покарання він характеризується позитивно, має дванадцять стягнень, які на даний час погашені та зняті у встановленому законом порядку, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований різноробочим в майстернях при установі, до роботи ставиться сумлінно, добровільно, бере участь в роботах по благоустрою та профілактично впливу реагує правильно. Вину в скоєному злочині визнає повністю, щиросердно розкаюється у вчиненому. Адміністрація колонії зауважень до нього не має, заяву про звільнення умовно-достроково від відбування покарання підтримають. Має переконання, що він ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому вважає за можливе звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України; ст. 81 КК України; п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , він просив звільнити його ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування на невідбутий строк покарання (вхідний № 13633/22 від 18.07.2022 року) (а. п. 1) .

Судове засідання в режимі відеоконференції за участю засудженого ОСОБА_4 провести не виявилося за можливе з технічних причин.

В судове засідання захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не прибув у зв`язку з його мобілізацією до лав Збройних Сил України. Він просив провести розгляд справи без його участі (вхідний № 17064 від 25.08.2022 року) (а. п. 9) .

Представник державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) майор внутрішньої служби ОСОБА_6 просив судове засідання, призначене на 03.10.2022 року стосовно розгляду заяви засудженого ОСОБА_4 , 1980 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проводити без участі представника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) . Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підтримує (вхідний № 19838 від 27.09.2022 року) (а. п. 12) .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 категорично заперечував проти задоволення заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , оскільки останній не довів своє виправлення.

Оголосивши заяву, вислухавши пояснення та думку засудженого прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи та копії документів, якій містяться в матеріалах судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

02.02.2016 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.02.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2016 року у справі № 589/670/16-к, провадження № 1-кс/589/63/16 клопотання слідчого Шосткинського відділу поліції (м. Шостка) ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою було задоволено. Було ухвалено застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим триманням його в Новгород-Сіверському СІЗО № 31 УДПтС України в Чернігівській області. Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку затримання, складає 60 днів та закінчується 01.04.2016 року включно. Ухвала набрала законної сили 03.02.2016 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/56447661) .

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2016 року у справі № 589/1701/16-к, провадження № 1-кп/589/147/16 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та йому було призначено покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного ОСОБА_4 на праві власності майна. Строк покарання було ухвалено рахувати, починаючи з часу його затримання, тобто з 02.02.2016 року. До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 було ухвалено залишити без змін тримання під вартою. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України було ухвалено зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав 17.01.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/62186552) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17.01.2017 року у справі № 589/1701/16-к, провадження № 11-кп/788/35/17 вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2016 року щодо ОСОБА_4 було залишено без зміни, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_4 без задоволення. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 було залишено без зміни. Ухвала набрала законної сили 17.01.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/64109255, https://reyestr.court.gov.ua/Review/64187382) .

Постановою Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 589/1701/16-к, провадження № 51-2381км18 касаційні скарги прокурора та засудженого було залишено без задоволення, а вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17.01.2017 року щодо ОСОБА_4 без зміни. Постанова набрала законної сили 20.09.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76715784) .

Із змісту характеристики начальника відділення соціально-психолічної служби № 4 майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , погодженої в. о. заступника начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) із соціально-виховної та психологічної роботи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_11 , затвердженої 28.09.2022 року начальником державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) полковником внутрішньої служби ОСОБА_12 , вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, не заслуговує (а. п. 14, 15) .

Із змісту відомості про стягнення та заохочення начальника відділення соціально-психолічної служби № 4 майора внутрішньої служби ОСОБА_10 від 28.09.2022 року засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що останній має 12 знятих та погашених стягнень за період часу з 05.07.2016 року до 18.01.2022 року, має одне непогашене та незняте стягнення у виді суворої догани від 12.08.2022 року за порушення форми одягу, має два заохочення у виді подяки від 19.10.2020 року та від 30.06.2021 року (а. п. 16) .

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Із змісту ч. 1 ст. 74 КК України вбачається, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2-4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Із змісту абз. 16 ч. 1 ст. 107 КВК України вбачається, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому КВК України і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Із змісту ст. 152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. ст. 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення п/п б п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року із змісту якого вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК) .

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Отже, оскільки засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тобто не довів того, що його зразкова поведінка та сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, відтак суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити за безпідставності та необґрунтованості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 81 КК України; ст. ст. 107, 130, 152, 154 КВК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставності та необґрунтованості.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1