Справа 556/793/22
Номер провадження 1-в/556/147/2022
У Х В А Л А
іменем України
про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення
07.07.2022 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Новосілка, Великоновосілківського району, Донецької області, українця громадянина України, не одруженого, не працював, студент коледжу, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Арештований: 14.09.2016 згідно ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області.

Засуджений: 23.10.2018 Жовтневим районним судом міста Маріуполь Донецької області за ст. 15 ч.3 - 115 ч.2 п. п. 6,12 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.09.2016 по день набрання вироком законної сили 28.02.2019 з розрахунку день за два.

Вирок набрав законної сили: 28 лютого 2019 року

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування клопотання вказував, що він відбув передбачений законом строк для застосування умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду клопотання, відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про причину такого рішення суду не повідомляв.

Представник Полицької ВК-76 заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що в Полицькій ВК-76 ОСОБА_5 , відбуває покарання з 05.04.2022. 30.09.2021 комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення. В даний час засуджений характеризується негативно, допустив дев`ять порушень встановленого порядку відбування кримінального покарання. Вісім стягнень погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки засуджений ОСОБА_5 , не довів свого виправлення сумлінною поведінкою.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 , засуджено 23.10.2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполь Донецької області за ст. 15 ч.3 - 115 ч.2 п. п. 6,12 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.09.2016 по день набрання вироком законної сили 28.02.2019 з розрахунку день за два.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 , перебуває з 23.10.2018 року.

30.09.2021 комісією Вільнянської ВК №20 відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_5 , умовно-дострокового звільнення від покарання, і це рішення на думку суду, прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5.

Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , характеризується негативно, допустив дев`ять порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Вісім стягнень погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має.

Як вбачається зі ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Пунктами 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості, відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків, визнання своє винуватості у вчиненні злочину.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження йогоза умовизастосування дозасудженого більшм`якоговиду покарання.

Разом з тим, судом встановлено, що за весь час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 , не проявив сумлінної поведінки, яка б свідчила про його виправлення.

Зокрема, сумлінною поведінкою суд вважає не просте дотримання засудженим вимог адміністрації установи відбування покарання та утримання від порушень режиму, а й активну участь у роботах з благоустрою установи, сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, демонстрування позитивного прикладу іншим засудженим та їх заохочення до правомірної поведінки.

В той же час, ОСОБА_5 , допустив дев`ять порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме: зберігання заборонених предметів, порушення розпорядку дня, перешкоджання проведенню особистого обшуку. Вісім стягнень погашені у встановленому законом порядку. На виробництві установи не працевлаштований.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 , не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1