печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022 у справі № 757/9546/22-к в рамках кримінального провадження № 0000871 від 08.07.2021, -

Учасники судового провадження:
представник особи, в інтересах якої подано клопотання - ОСОБА_5
прокурор ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

02.06.2022 адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022 у справі № 757/9546/22-к в рамках кримінального провадження № 0000871 від 08.07.2021.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на майно вилучене 31.03.2022 в ході обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2022 у справі № 757/9506/22-к у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-один ключ в картонній коробці з написом 474;
-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;
-грошові кошти у сумі 4 332 500 грн.;
-сім-карта T-Mobile НОМЕР_1 , що на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .
Зазначає, що власники вказаного майна або їх представники при розгляді питання про арешт майна не були присутні у зв`язку із неналежним їх повідомленням. Ані ОСОБА_7 , ані ОСОБА_4 не являються підозрюваними чи обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000871, в рамках розслідування якого було проведено обшук. Вказує, що слідчим та прокурором незаконно утримувалось вилучене під час обшуку вищезазначене майно станом на момент звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на це майно, а слідчий суддя не мав розглядати це клопотання, а мав повернути його слідчому, прокурору без розгляду у зв`язку з порушенням строків, визначених абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України. З огляду на вказане, зазначає, що арешт на це майно накладено необгрунтовано.
Представник особи, в інтересах якої подано клопотанняв судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив скасувати арешт з наведених у клопотанні підстав.

Прокурор в судовому засіданні щодо вимог клопотання заперечував та просив відмовити так як підстави, які слугували для накладення арешту не відпали.

Вивчивши клопотання, вислухавши пояснення представника особи, в інтересах якої подано клопотаннята прокурора, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000871 від 08.07.2021за ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022 у справі № 757/9546/22-к накладено арешт на майно вилучене 31.03.2022 в ході обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2022 у справі № 757/9506/22-к у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-один ключ в картонній коробці з написом 474;
-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;
-грошові кошти у сумі 4 332 500 грн.;
-сім-карта T-Mobile НОМЕР_1 .
За своїм змістом клопотання адвоката є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022 задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, про що слідчим 31.03.2022 прийнято відповідне процесуальне рішення у формі постанови, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що доказів в його обґрунтування не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які заявник посилається у своєму клопотанні, адже долучені документи, які в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування.

За вказаних обставин приходжу до висновку, що встановлені слідчим суддею при накладенні арешту обставини, представником заявника спростовано не було, а відтак слідчий суддя враховує не доведеність того, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна заявника втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування відпали.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, заявником не доведено жодного аргументу наведеного в клопотанні, а відтак доводи клопотання про скасування арешту слід визнати безпідставними, такими що не базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022 у справі № 757/9546/22-к в рамках кримінального провадження № 0000871 від 08.07.2021.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8