КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/4411/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2108/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
02 червня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2022 року, -
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2022 року задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 16.04.2022 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме:
- мобільний телефон REDMI чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон Apple Iphone чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», на якій нанесено наступний напис: НОМЕР_5 ;
- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 купюр із такими номерами: FL13390932B, KB90636217H, KB98281552I, HB95014349A, AB83341806T, HG79699559A, KB12933734C, KB73695386K, KA53764480A, KI26365733A, CB72310057D, KL80238652B, KD30050630B, MB36362034S, LB63874179C;
- несправжні (імітаційні) засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 85 одиниць із однаковою серією та номером MB07247983C;
- грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 гривень на загальну суму 115 000 грн.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про накладення арешту на майно ОСОБА_7 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 , не погоджується з оскаржуваною ухвалою та вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права.
Апелянт звертає увагу на те, що накладення арешту на майно слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. ч.2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України, та у випадку доведеності його вини, суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкції ч. 3 ст. 369-2 та 368 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, тому слідчий суддя вважає, що клопотання детектива про накладення арешту на грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 - 115000 грн., які належать підозрюваному ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Однак апелянт вважає, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на матеріалах клопотання та порушує норми процесуального права.
Також апелянт звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не доведено, що вилучені кошти належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_7 а є тільки версією слідства. Слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що вилучені грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 на загальну суму 115000 грн. належать підозрюваному, що не відповідає дійсності з наступних підстав.
Захисником було здійснено адвокатське опитування громадянина ОСОБА_11 , який пояснив, що він сина ОСОБА_7 періодично просить обмінювати гривню на долар, оскільки в нього є більше знайомих, що можуть продати валюту за кращим курсом, оскільки кожна гривня важлива їм через дорого вартісне лікування, яке потрібне дружині ОСОБА_12 .
Так, 11 квітня 2022 року він сказав синові ОСОБА_7 взнати курс долара та сказав, що швидше всього обміняємо гривню на 3000 тисячі доларів, а можливо якщо буде вигідний курс то і купимо 4500 доларів на що син відповів добре буду шукати вигідний курс. 12 квітня під час вечері син ОСОБА_7 сказав, що сусід « ОСОБА_13 » погодився продати долар частинами, а саме для початку 1000 доларів, а за 4-5 днів продасть і ще 3500 доларів. У подальшому, 12 квітня він дав 147 тисяч гривень синові ОСОБА_7 для обміну на долар. 13 квітня син прийшов з роботи близько 18 год. 30 хв. додому та взяв кошти з собою, батько запитав ти куди, він сказав, що іде до сусіда «Макса» купить 1000 доларів. Повернувшись додому син ОСОБА_7 сказав, що придбав 1000 доларів на суму 32 000 гривні по курсу 32 гривні за 1 долар, іншу частину в розмірі 3500 доларів сказав мені, що сусід продасть за 4-5 днів. Нащо батько сказав, що добре, тоді тримай у себе ту 1000 доларів та ті 115 000 гривень, а вже як все обміняєш то віддаси мені цілою сумою на що ОСОБА_7 погодився.
16.04.2022 року, батько побачив, що син вранці виходячи на пробіжку мав з собою грошові кошти, які як він тоді зрозумів, були коштами, що мали обмінятись на долари, про що батько заявляв неодноразово детективам у присутності понятих та інших учасників даної слідчої дії.
Під час опитування ОСОБА_11 повідомив особу у якого син ОСОБА_7 здійснював обмін коштів а саме у їхнього сусіда, телефон НОМЕР_6 записаний у нього в телефонній книзі « ОСОБА_14 ». З метою підтвердження пояснення батька захисником було опитано гр. ОСОБА_15 , який підтвердив пояснення ОСОБА_11 у повному обсязі та надав для огляду добровільно всі свої особисті дані та дані смс листування у месенджері Viber з ОСОБА_7 , щодо обміну ним гривні на долар.
Під час слідчої дії ОСОБА_11 у присутності понятих пояснював походження грошових коштів, які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_7 , однак детективи роз`яснили останньому, щодо звернення до суду у разі не згоди, що також вказує на безпідставність вилучення коштів, які не належать підозрюваному ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, вважав оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
16.04.2022р. органом досудового розслідування було затримано особу, причетну до скоєння даних правопорушень ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.
Під час затримання у ОСОБА_7 , серед іншого, вилучено наступні речі (майно): мобільний телефон REDMI чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Apple Iphone чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», на якій нанесено наступний напис: НОМЕР_5 ; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 купюр із такими номерами: FL13390932B, KB90636217H, KB98281552I, HB95014349A, AB83341806T, HG79699559A, KB12933734C, KB73695386K, KA53764480A, KI26365733A, CB72310057D, KL80238652B, KD30050630B, MB36362034S, LB63874179C; несправжні (імітаційні) засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 85 одиниць із однаковою серією та номером MB07247983C; грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 гривень на загальну суму 115 000 грн.
Під час попереднього огляду зазначених мобільних телефонів вилучених під час затримання ОСОБА_7 встановлено, що доступ до них обмежується їх власником та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Вищевказані грошові кошти, а саме купюри номіналом 100 доларів США у кількості 15 купюр, а також несправжні (імітаційні) засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 85 одиниць, які були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_7 , згідно протоколу огляду та вручення несправжніх (імітаційних) засобів та грошових коштів від 14.04.2022р. являються грошовими коштами та несправжніми (імітаційними) засобами на загальну суму 10 000 доларів США, які були вручені детективами Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_16 для подальшого використання під час проведення заходів з перевірки фактичних даних про одержання неправомірної вигоди особами, які документуються під час досудового розслідування.
Постановою від 16.04.2022 року зазначене вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки з урахуванням положень ч. 1 ст. 98 КПК України містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Решта вилучених під час затримання ОСОБА_7 речей (майна), а саме: грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 гривень на загальну суму 115 000 грн. є майном підозрюваного.
16.04.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 368 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що вищевказане майно, вилучене у ОСОБА_7 під час затримання, в порядку ст. 208 КПК України, зокрема, мобільний телефон REDMI чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Apple Iphone чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», на якій нанесено наступний напис: НОМЕР_5 ; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 купюр із такими номерами: FL13390932B, KB90636217H, KB98281552I, HB95014349A, AB83341806T, HG79699559A, KB12933734C, KB73695386K, KA53764480A, KI26365733A, CB72310057D, KL80238652B, KD30050630B, MB36362034S, LB63874179C; несправжні (імітаційні) засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 85 одиниць із однаковою серією та номером MB07247983C, підлягає арешту з метою забезпечення його збереження як речового доказу.
Крім того, орган досудового розслідування вважає, що вилучене у ОСОБА_7 під час затримання, в порядку ст. 208 КПК України майно, зокрема, грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 гривень на загальну суму 115 000 грн., підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки санкції ч. 3 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 368 КК України, в яких підозрюється ОСОБА_7 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.
20.04.2022 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вказане майно.
Задовольняючи дане клопотання прокурора, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення вказаного арешту, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано власника майна його представника та прокурора, досліджено матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, яке було вилучено під час затримання у ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон REDMI чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Apple Iphone чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», на якій нанесено наступний напис: НОМЕР_5 ; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 купюр із такими номерами: FL13390932B, KB90636217H, KB98281552I, HB95014349A, AB83341806T, HG79699559A, KB12933734C, KB73695386K, KA53764480A, KI26365733A, CB72310057D, KL80238652B, KD30050630B, MB36362034S, LB63874179C; несправжні (імітаційні) засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 85 одиниць із однаковою серією та номером MB07247983C; грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 гривень на загальну суму 115 000 грн., є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема те, що органом досудового розслідування під час попереднього огляду мобільних телефонів REDMI чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 та Apple Iphone чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 , вилучених 16.04.2022р. під час затримання ОСОБА_7 , з метою вивчення їх фізичних властивостей, зокрема, відомостей, які мають значення для досудового розслідування та зберігаються на вбудованому носії інформації, необхідно було здійснити доступ, пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.
Однак, підозрюваним ОСОБА_7 , який є власником даних мобільних телефонів, не було добровільно надано паролі доступу до них, тому органом досудового розслідування було прийнято рішення про тимчасове вилучення даних мобільних телефонів з метою проведення комплексної судової телекомунікаційної та комп`ютерно-технічної експертизи, оскільки за версією слідства, інформація, яка на них міститься, має суттєве значення для досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. Відповідна експертиза була призначена постановою детектива від 18.04.2022р.
Крім того, 16.04.2022р. під час затримання у ОСОБА_7 було також вилучено наступні речі (майно): грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 купюр із такими номерами: FL13390932B, KB90636217H, KB98281552I, HB95014349A, AB83341806T, HG79699559A, KB12933734C, KB73695386K, KA53764480A, KI26365733A, CB72310057D, KL80238652B, KD30050630B, MB36362034S, LB63874179C та несправжні (імітаційні) засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 85 одиниць із однаковою серією та номером MB07247983C.
З долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вказані грошові кошти, згідно протоколу огляду та вручення несправжніх (імітаційних) засобів та грошових коштів від 14.04.2022р. являються грошовими коштами та несправжніми (імітаційними) засобами на загальну суму 10 000 доларів США, які були вручені детективами Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_16 для подальшого використання під час проведення заходів з перевірки фактичних даних про одержання неправомірної вигоди особами, які документуються під час досудового розслідування, в тому числі ОСОБА_7 .
Тому, постановою старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 від 16.04.2022р. вказане вище майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Крім того, встановлено, що 16.04.2022 року органом досудового розслідування під час затримання ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, було також вилучено грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 гр. на загальну суму 115 000 грн., які за версією слідства, належать безпосередньо підозрюваному ОСОБА_7 .
Враховано, що 16.04.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також прийнятті пропозиції та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, та у випадку доведеності його вини, санкції ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України передбачають, додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Тобто слідчим суддею враховано, що частина вилученого майна відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовим доказом, а інша частина майна, а саме грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 гр. на загальну суму 115 000 грн., які за версією слідства, належать безпосередньо підозрюваному ОСОБА_7 , який підозрюється за ознаками вчинення кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України санкція яких передбачає, додаткове покарання у виді конфіскації майна та у випадку доведення його вини може бути конфіскована.
Таким чином слідчим суддею враховано доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів та конфіскація майна, як виду покарання, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
При цьому слідчий суддя врахував, що в ході судового розгляду клопотання встановлено, що ні органу досудового розслідування, ні суду не було надано стороною захисту доказів на спростування доводів слідства з приводу належності на праві власності підозрюваному ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 115000грн., які були вилучені 16.04.2022р. під час затримання останнього, тому слідчий суддя вважав, що вони належать саме підозрюваному ОСОБА_7 , тобто є його особистою власністю.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Твердження апелянта, що грошові кошти номіналом 1000, 500 та 200 на загальну суму 115000 грн. не належать підозрюваному ОСОБА_7 , а належать ОСОБА_11 , не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з того, що такі твердження не були предметом розгляду слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна та не були відомі слідчому судді, однак на думку колегії суддів дана обставина може бути підставою для звернення до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту на майно в цій частині.
Інші доводи апеляційної скарги, висновків слідчого судді не спростовують, але можуть бути підставами, які підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2022 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4