Справа № 127/7488/22
Провадження № 1-в/127/217/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про вирішення питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку, шляхом застосування положення п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 12.04.2022 надійшло клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про вирішення питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Вінницька УВП (№1)» за вироком Апеляційного суду м. Києва від 21.08.2001, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 142, п.п. «а», «і» ст. 93 КК України, з врахуванням положень ст. 42 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Додаткове покарання у виді конфіскації майна станом на даний час не виконано, тому засуджений вважає, що на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України він може бути звільнений судом від додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в цій частині.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 подане своїм підзахисним клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що підстав для задоволення клопотання засудженого немає, оскільки вирок Апеляційного суду м. Києва від 21.08.2001 в частині додаткового покарання було приведено до виконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив розглянути клопотання у його відсутність, про що зазначено у письмовому клопотанні.

Заслухавши думки захисника, прокурора та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Вінницька УВП (№1)» за вироком Апеляційного суду м. Києва від 21.08.2001, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 142, п.п. «а», «і» ст. 93 КК України, з врахуванням положень ст. 42 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Згідно з повідомленням Апеляційного суду м. Києва № 13/0801/2022 від 22.06.2022, наданим на запит суду, 28.01.2002 Апеляційний суд м. Києва направив на адресу ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві виконавчий лист № 1-97/2001 про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_5 , витяг з вироку, протокол про відсутність майна для виконання за місцем проживання. Вказаний виконавчий лист відсутній в матеріалах кримінальної справи № 1-97/2001. В матеріалах справи міститься супровідний лист від 27.02.2002 № 390/12 та копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 390/12 від 27.02.2002 державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ ОСОБА_6 . Відповідно до повідомлення начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві ОСОБА_7 від 14.01.2013 № 852, при перевірці ЄДРВП виконавчий лист № 1-97/2001 щодо конфіскації всього майна, яке належить ОСОБА_5 на виконанні у відділі не перебуває і надати інформацію відносно вказаного виконавчого листа неможливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Таким чином, повідомленням Апеляційного суду м. Києва № 13/0801/2022 від 22.06.2022, наданим на запит суду, підтверджено факт приведення до виконання вироку Апеляційного суду м. Києва від 21.08.2001 в частині додаткового покарання, тому твердження засудженого про те, що вирок в цій частині не було приведено до виконання є хибним.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про вирішення питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку, шляхом застосування до нього положення п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про вирішення питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку, шляхом застосування положення п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: