Справа № 446/914/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Бузька матеріали кримінального провадження № 0000050 від 06.05.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соснівка, Червонограського району, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.07.2016 року Галицьким районним судом Львівської області за ч.4 ст. 197 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 28.09.2020 за закінчення строку відбуття покарання,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення -прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5
захисту - захисник ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:

ОСОБА_3 , 05 травня 2022 року в період часу з 20 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом «ВАЗ», моделі «21061», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є його батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу металевого листа на даху гаражу проник у вказане приміщення. У подальшому, ОСОБА_3 реалізуючи свій умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з середини відчинив ворота гаражу та за допомогою ключів, які знаходилися в незачиненому транспортному засобі, без дозволу законного володільця транспортного засобу запустив двигун автомобіля та поїхав у невідомому напрямі, повторно, умисно, протиправно заволодів транспортним засобом «ВАЗ», моделі «21061», д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 14 285, 25 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченене ч. 2 ст. 289 КК України- незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення, однак при цьому зазначив, що оскільки батько раніше дозволяв йому брати автомобіль то і в цей вечір на його думку він міг його взяти. Вказав про те, що у 05 травня 2022 ввечері розібрав частину даху ,а саме металевий лист з даху гаража та проник у середину звідки викрав звідти автомобіль марки «ВАЗ» 21061 н.з. НОМЕР_1 , який належить його батькові ОСОБА_5 . Автомобіль він взяв для того щоб покататись та поїхав до свого знайомого у с. Жовтанці, після цього поїхав на заправку. По дорозі назад його зупинили працівники поліції та склали щодо нього адміністративний протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відпустили його. Він поїхав до свого друга де його і затримали працівники поліції. Вказав про те, що батько зазвичай дозволяв брати йому автомобіль, однак в цей день не отримавши дозволу він заліз у гараж. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні розповів про те, що обвинувачений являється його сином та після звільнення з місць позбавлення волі проживає разом із ним. 05.05.2022 син викрав його автомобіль про що він написав заяву у поліцію. Вказав про те, що не має претензій до обвинуваченого та просив суд його суворо не карати.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України доводиться також зібраними та дослідженими по справі доказами.
Зокрема заявою потерпілого ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 7).
Протоколом огляду місця події від 06.05.2022та фото таблицею до нього (а.с.18-29)
Протоколом огляду місця події від 06.05.2022та фото таблицею до нього (а.с.31-41)
Постановою про визнання та приєднання речового доказу у кримінальному провадженні від 06.05.2022 (а.с.46)
Ухвалою про накладення арешту на майно від 10.05.2022 (а.с.49-50)
Розпискою потерпілого ОСОБА_5 про отримання транспортного засобу від 11.05.2022 (а.с.51)
Постановою про визнання та приєднання речового доказу у кримінальному провадженні від 06.05.2022 (а.с.65)
Протоколом проведеного слідчого експерименту від 13.05.2022 (а.с.133-135
Протоколом проведеного слідчого експерименту від 18.05.2022 (а.с.137-140)
Постановою про визнання та приєднання речового доказу у кримінальному провадженні від 06.05.2022 (а.с.146)
Постановою про визнання та приєднання речового доказу у кримінальному провадженні від 18.05.2022 (а.с.147)
Висновком експерта від 17.05.2022 за № СЕ-19/114-22/6971-Д згідно якого два сліди пальців рук від копійовані на відрізках прозорої липкої стрічки №2№6 та слід долоні від копійований на відрізку прозорої липкої стрічки №3 залишені відповідно великим пальцем лівої руки, мізинцем правої руки та долонею лівої руки ОСОБА_3 (а.с.152-162).
Висновком експерта від 17.05.2022 за № СЕ-19/114-22/6964-АВ згідно якого ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ 21061» 1982 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 ,білого кольору,станом на 05.05.2022 становить 14 285,25 грн. (а.с.168-177).
Висновком судово-психіартичного експерта №193 від 17.06.2022 згідно якого ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає,виявляє ознаки органічного розладу особистості,може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 також хронічним захворювань чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності,міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. (а.с.193-196)
Відтак, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, вчинений злочин за ч. 2 ст. 289 КК України класифікується як тяжкий злочин, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, молодий вік обвинуваченого, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи позицію сторони обвинувачення та думки потерпілого щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений визнав себе частково винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, а також обставини, які пом`якшують та обтяжуть покарання, раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе.
Оцінюючи прохання обвинуваченого та його захисника про необхідність звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання не може мати місця у даному випадку з огляду на таке.
Згідно положень ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.
Так, вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення тяжким злочином, а тому, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, на переконання суду, не дає підстав для висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання. Крім цього, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що як і на момент вчинення, так і на даний час ніде не працевлаштований, не має визначеного місця проживання , раніше судимий на переконання суду також не свідчать про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. З урахуванням вмотивованих обставин, а також з`ясування повних і всебічних відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 його віку, стан здоров`я, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння; його умови життя суд приходить до виваженого та обґрунтованого висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за вчинений злочини покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна за ч. 2 ст. 289 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж 60 днів.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 06.05.2022 року.
Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 12.09.2022 року включно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/114-22/69717-Д в сумі 1029,72 грн., вартість проведеної судової автотоварозначої експертизи №СЕ-19/144/22/6964-АВ в сумі 2402,68 грн.;
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка -Бузького районного суду від 10.05.2022 скасувати.
Речові докази автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2106 дн.нз. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю, оптичний диск «Verbatim» «DVD-R», який знаходиться при матеріалах справи, залишити при матеріалах справи; змив з керма автомобіля, змив з коробки передач,змив з внутрішньої сторони поверхні ручки правої дверки від пасажира, взірці крові ОСОБА_3 , змиви з обох рук ОСОБА_3 - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 15.07.2022.

Головуючий суддя ОСОБА_1