Справа № 541/2674/21
Провадження № 1-кп/541/46/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 10.09.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці, Миргородського району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
25.09.1995 Миргородським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» звільнений від відбування покарання 25.08.1998;

09.11.2000 Миргородським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки, додаткові заходи - ст. 14 лікування від алкоголізму, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з випробувальним терміном 2 роки, штраф 680 гривень, на підставі постанови Миргородського міського суду від 07.05.2001 умовне покарання замінено на 2 роки позбавлення волі;

07.11.2003 Миргородським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

03.03.2004 Миргородським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

Миргородським міськрайонним судом Полтавської області: 15.02.2007 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 25.12.2012 за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; 07.04.2015 за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт; 04.09.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70 КК України ст. 71, 72 КК України до 6 місяців 10 днів арешту; 13.01.2016 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 9 місяців; 29.09.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців; 05.12.2016 за ч. 2 ст. 185, ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі; 20.05.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
з участю інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив кримінальне правопорушення на території м. Миргород за наступних обставин.

10 вересня 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Миргород Полтавської області на території центрального пляжу, на лавці виявив поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яка ззовні схожа на канабіс.

Після цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що виявлена ним речовина являється нарковмісною, під дією раптово виниклого умислу, маючи намір та бажання, направлені на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, з метою незаконного одержання наркотичного засобу та подальшого незаконного використання для власного вживання, взяв даний поліетиленовий пакет та поклав до кишені свого верхнього одягу, тобто незаконно придбав наркотичний засіб, після чого незаконно зберігав його при собі без мети збуту.

Того ж дня, 10.09.2021 близько 11 год. 50 хв., йдучи по вул. Гоголя, поблизу будинку № 156 у м. Миргород, з метою вживання даної речовини, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порушуючи ч. 3 ст. 127 КУпАП, тобто перехід проїжджої частини в недозволеному місці, був виявлений працівниками поліції та на запитання останніх щодо наявності при ньому заборонених предметів та речовин повідомив, що має при собі наркотичний засіб.

Після цього, ОСОБА_3 під час проведення огляду із здійсненням відеофіксації добровільно видав працівникам поліції прозорий поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-21/11372-НЗПРАП від 15.09.2021 є канабісом. Канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 32,594 грам, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України протягом року.

06 жовтня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, із застосуванням ст. 71, 72 КК України приєднати 2 (два) місяці позбавлення волі згідно вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.05.2021 та визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (два) місяця позбавлення волі.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.05.2021 року ОСОБА_3 за ст. 309 ч. 1 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
ОСОБА_3 даним вироком суду визнаний винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, в період відбуття покарання за раніше скоєний злочин. Відтак на підставі ст. 71 КК України з застосуванням положень ст. 72 КК України необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.05.2021 року та за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання з застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 06 жовтня 2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України з застосуванням положень ст. 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.05.2021 року та за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.
Речові докази у кримінальному провадженні: канабіс масою у сухому стані 32,594 г, що зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1