Справа № 632/325/22
провадження № 1-кп/632/61/22

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 11 лютого 2022 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Первомайський Харківської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаміжньої,без визначеного місця роботи, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якій висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
Обвинувачена ОСОБА_3 умисно заподіяла працівникові правоохоронного органу легке тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за таких обставин.

10 лютого 2022 року близько 12 години 40 хвилин старший інспектор ювенальної превенції ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , будучи одягнутою у формений одяг працівника поліції, під час виконання службових обов`язків, прибула на виклик до КЗ "Первомайський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 5 «Малятко» комбінованого типу Первомайської міської ради, розташованому за адресою: Харківська область, м. Первомайський, Ѕ м-н, з приводу того, що обвинувачена ОСОБА_3 , будучи напідпитку, намагається забрати свою малолітню дитину.

У цей час обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись в КЗ "Первомайський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 5 «Малятко» комбінованого типу Первомайської міської ради навпроти працівника ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області - ОСОБА_7 , почала виражатися в адресу останньої нецензурною лайкою. На неодноразові зауваження та вимоги працівника поліції ОСОБА_7 про необхідність припинення зухвалої поведінки по відношенню до неї, а також те, що вона виконує свої службові обов`язки згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_3 не реагувала. Як наслідок у обвинуваченої ОСОБА_3 раптово виник умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу ОСОБА_7 , яка була при виконанні своїх службових обов`язків, тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що перед нею знаходиться працівник правоохоронного органу ОСОБА_7 , яка виконує свої службові обов`язки, обвинувачена ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_7 та діючи умисно, почала штовхати її обома руками в область грудної клітини та хапати руками за кисті рук.

Продовжуючи свій злочинний намір, обвинувачена ОСОБА_3 , перемістившись на вулицю, а саме у двір вищевказаного закладу дошкільної освіти, знаходячись перед входом до будівлі даного закладу, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання нанесла не менш ніж 5 ударів ногами взутими в зимові черевики по лівій гомілці ОСОБА_7 .

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_7 піл час виконання останньою своїх службових обов`язків, тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден на кистях правої та лівої кінцівок, синця на лівій гомілці, які відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

13 червня 2022 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_6 , з наданням потерпілою ОСОБА_7 письмової згоди прокурору на укладання угоди, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачена, представлена захисником ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 345 КК України.

Зокрема, в угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачена ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялася у вчиненому, сприяла найшвидшому розкриттю вчиненому нею злочину, даючи правдиві та повні покази, що відповідає суспільним інтересам у найшвидшому досудовому розслідуванні і судовому провадженні, сприяла проведенню досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_6 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 13 червня 2022 року.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості за ініціативою прокурора та обвинуваченого. Зокрема, допускається укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_5 під час судового розгляду вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України. Зокрема, дана угода укладена за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_7 , наданої прокурору. Потерпілій безпосередньо були роз`яснені вимоги КПК України, і вона погодилася на укладання угоди про визнання винуватості. Діям обвинуваченої ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 345 КК України. Також прокурор, зазначив, що умови угоди, зокрема щодо узгодженого покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з узгодженим звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ч. 2 ст.75 КК України, цілком відповідають інтересам суспільства, враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, що обтяжують - вчинення злочину, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що їй інкримінується. Зазначила про те, що вона щиро розкаюється у вчиненому, підтвердила обставини вчинення нею злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленими органом досудового розслідування та викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, пояснила, що, дійсно заподіяла працівникові правоохоронного органу ОСОБА_7 , яка знаходилась при виконанні службових обов`язків тілесних ушкоджень, щиро розкаялася. Надала згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Захисник ОСОБА_6 наполягав на відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, зазначивши, що ним були роз`ясненні підзахисній усі умови угоди та характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою.

Потерпіла ОСОБА_7 надала прокурору письмову згоду на укладення зазначеної угоди, погодившись із запропонованим видом та розміром покарання, яке узгоджено між прокурором та обвинуваченою.

Отже, судом під час підготовчого судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Згідно ст. 67 КК України обставини, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, незаміжня, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одинокою матір`ю.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 65-67 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі є неможливим,

оскільки вона має дитину віком до 14 років.

Разом з цим, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченої від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 13 червня 2022 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_6 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по кримінальному провадженню: формений бушлат поліції, переданий на зберігання ОСОБА_7 , повернути потерпілій ОСОБА_7 , як законному власнику.
Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1