У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Солнєчноє Хабаровського краю Російської Федерації, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000060.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.05.2022 р. відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 23.07.2022 р. за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків прибувати за кожною вимогою до прокурора або слідчого, утримуватись від спілкування з особами, які мають статус свідків в даному кримінальному провадженні, за винятком його родичів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор, не погоджуючись з рішенням суду, вважає ухвалу слідчого судді незаконною в частині обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та такою, що постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства.
Прокурор зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України та про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
На думку прокурора, висновки слідчого судді про недоведеність існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є хибними.
Так, ризик незаконного впливу на свідків підтверджується тим, що свідок ОСОБА_8 (анкетні дані змінені) належить до близького оточення підозрюваного, повідомив про обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та може впливати на свідків, які є родичами і проживають разом з підозрюваним, а саме ОСОБА_9 (дружина підозрюваного), ОСОБА_10 (брат підозрюваного) ОСОБА_11 (дружина брата підозрюваного), шляхом залякування, погроз та іншого впливу, показання яких мають важливе значення для справи.
Ризик вчинення нового кримінального правопорушення, підтверджується тим, що вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення є латентними, і, перебуваючи за місцем мешкання, підозрюваний може продовжити свою діяльність, направлену на підшукання нових осіб для збуту наркотичного засобу, продовжити зберігати вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої. Як пояснив підозрюваний у судовому засіданні, він тримав зброю з метою захисту родини, проте не зрозуміло, з якою метою він перевозив зброю в автомобілі.
Слідчий суддя залишив поза увагою те, що вчинення злочину, пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю в умовах воєнного стану, становить особливу небезпеку.
За наведеного, прокурор вважає, що суд дійшов помилкового висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000060, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наступне.
ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав в невстановлених місці та часі, у невстановленої особи не менше 29 полімерних зіп-пакетів із психотропними речовинами 4-ММС та амфітамін, які в подальшому зберігав при собі з метою збуту.
23.05.2022 р. близько 21.00 год. на території обслуговування блокпосту біля перехрестя вулиць Київської та Танасчишина у м. Вознесенську Миколаївської області, під час руху з центру міста в бік мікрорайону «Болгарка» представниками територіальної оборони зупинений ОСОБА_6 , який порушував обмеження у виді запровадженого комендантського часу та, який після перевірки документів був запрошений до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області для надання пояснень.
В приміщенні Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції 29 полімерних зіп-пакетів з психотропними речовинами, які він зберігав при собі з метою збуту.
Крім того, в невстановлених місці та спосіб ОСОБА_6 придбав придатну для стрільби вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашнікова «АК-74» та бойові припаси патрони калібру 5,45 мм. в кількості 124 штук, які зберігав в автомобілі «Ауді 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_12 та знаходився у користуванні ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу до моменту проведеного 15.05.2022 р. обшуку.
Крім того, в невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_6 придбав вибухові пристрої гранатометні постріли ПГ-7С в кількості 4 штук, з пороховими зарядами до них та 3 гранати із підривачами, які зберігав за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , до проведеного 15.05.2022 р. у період часу з 09.53 год. до 20.11 год. обшуку.
23.05.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечних психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах та за ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні 2 тяжких злочинах, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши те, що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що це може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, доведення слідчим та прокурором існування ризику можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, але не доведення недостатності застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаному ризику, слідчий суддя,з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працює, одружений, має постійне місце мешкання, дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколів обшуків, огляду місця події за участю ОСОБА_6 , даними, які містяться в поясненнях дружини ОСОБА_9 та інші матеріали провадження у їх сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України. В цій частині, висновки слідчого судді прокурором не оскаржуються.

Обґрунтовуючи правові підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Аналогічні доводи наведені й в апеляційній скарзі прокурора.
Так, ризик можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, дійсно має місце, оскільки останній підозрюється у вчиненні 2 тяжких злочинів, за один з яких, передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, за інший до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, але, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, з урахуванням його процесуальної поведінки під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що наявність вказаного ризику є вкрай низькою.
Прокурором та слідчим не надано достатніх доказів, які б свідчили про вплив або можливість впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків у даному кримінальному провадженні, а тому такі доводи є припущеннями. Наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень також є недоведеним.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурором не наведено.

З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2