Справа № 202/4086/22
Провадження № 1-кс/202/3041/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

01 серпня 2022 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000362 від 07.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на мотоцикл марки «Lifan» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, модель LF200-10S, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, об`ємом двигуна 198 см3, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 07.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 438 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.07.2022 до черговоi частини ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровський області звернувся ОСОБА_5 з заявою про те, що в період з 04.07.2022 по 05.07.2022 року під час окупації смт Високопілля Високопільського району Херсонської області російськими окупантами було пошкоджено двері на гаражі за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вони незаконно заволоділи належним йому мотоциклом «Lifan» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 . Вищевказаній транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію визнані речовими доказами.

Тому з метою збереження речових доказів та запобігання пошкодженню, псуванню, знищенню, відчуженню вказаного транспортного засобу виникла необхідність у накладенні арешту.
Слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися.
При цьому слідчим було надано заяву про розгляд клопотання в її відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 07.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 07.07.2022 до поліції з заявою про кримінальне правопорушення звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець смт Високопілля Херсонської області.

Згідно заяви останнього в період з 04.07.2022 по 05.07.2022 року в смт Високопілля Херсонської області російськими окупантами було пошкоджено двері на гаражі по АДРЕСА_1 , звідки вони заволоділи належним йому мотоциклом «Lifan» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , чим завдали шкоду на суму 48 000 грн.
Під час досудового розслідування ОСОБА_5 було допитано як потерпілого. Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, він надав аналогічні показання щодо заволодіння його майном.
Потерпілим було надано працівникам поліції скріншот свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із застосунку «Дія».
Постановою слідчого від 07 липня 2022 року було оголошено розшук мотоцикла марки «Lifan» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, модель LF200-10S, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, об`ємом двигуна 198 см3, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 08.07.2022 року вказані речі були визнані речовим доказом.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеною наявність обґрунтованих підстав вважати, що був вчинений злочин і розшукуваний мотоцикл та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є доказами такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки були об`єктом кримінально протиправних дій, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Підстав недовіряти доводам, викладеним у клопотанні слідчого, у слідчого судді немає.
Тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси осіб, які володіють таким майном, оскільки це пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, зокрема транспортного засобу, який перебуває в розшуку, так як у разі встановлення його місцезнаходження за відсутності чинного арешту цього майна особа, яка незаконно заволоділа ним чи інший недобросовісний володілець може його сховати, пошкодити, знищити чи іншим чином ним розпорядитися, що зашкодить досудовому розслідуванню та досягненню завдань кримінального провадження.
На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту не матиме тяжких наслідків та відповідатиме вимогам законності, оскільки майно, що підлягає арешту, перебуває у розшуку у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження за заявою самого власника майна щодо незаконного заволодіння його майном на тимчасово окупованій території України.
Отже, накладення арешту відповідає вимогам захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, аніж арешт майна. Тим більше, що арешт майна носить тимчасовий характер та може бути скасований у порядку статті 174 КПК України, зокрема у випадку його необґрунтованості.
Враховуючи вищенаведене, клопотання слідчого необхідно задовольнити та з метою збереження речових доказів накласти арешт на мотоцикл марки «Lifan», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, модель LF200-10S, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, об`ємом двигуна 198 см3, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на мотоцикл марки «Lifan», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, модель LF200-10S, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, об`ємом двигуна 198 см3, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1