Справа №: 398/2558/18
провадження №: 1-кп/398/32/22
УХВАЛА
Іменем України

"08" червня 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у місті Олександрія кримінальне провадження №0000656 від 22.02.2018 рокуза обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 за ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області спливає 10 червня 2022 року, але до того часу судове слідство не може бути завершене з об`єктивних підстав.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Норми ст. 178 КПК України вказують, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

ОСОБА_5 не працює, протягом розгляду справи неодноразово не з`являвся до суду без поважних причин, ухвалою суду був оголошений в розшук.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який є умисним тяжким злочином, по даній справі не допитано свідків, не досліджено матеріали кримінального провадження, до закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене, тому є всі обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків.

Доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, зменшилися чи перестали існувати, суду не надано.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченого та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченого, суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Вищевикладені обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, тому наявні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів: з 08 червня 2022 року до 06 серпня 2022 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА