Справа №949/1131/22
Провадження №1-кс/949/164/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про арешт майна

08 вересня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури про арешт майна по матеріалах досудового розслідування № 0000136, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 06 вересня 2022 року, автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та металобрухт загальною вагою близько 500 (п`ятсот) кг, володільцем яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні та залишити на зберіганні на території ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження, за № 0000136 від 06 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06 вересня 2022 року до ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, надійшов рапорт старшого ДОП ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про те, що 06 вересня 2022 року близько 18 год. 30 хв. під час несення служби на блок-посту № НОМЕР_2 , поблизу АДРЕСА_2 , при огляді транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вантажному відділенні виявлено металобрухт у великій кількості, що може вказувати на незаконну заготівлю металобрухту, особою, яка не має на це юридичних підстав.

Того ж дня проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено і вилучено речові докази у кримінальному провадженні та інші предмети і сліди, які мають значення для кримінального провадження, а саме: автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та металобрухт загальною вагою близько 500 (п`ятсот) кг.

Водієм вказаного вище транспортного засобу був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб, належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 .

Опитаний з даного приводу ОСОБА_4 пояснив, що 06 вересня 2022 року, він разом з ОСОБА_7 на автомобілі марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 їздили по населених пунктах, а саме: с. Селець і с. Лютинськ Сарненського району для купівлі різного металобрухту, для подальшого збуту на металобазу в м. Сарни. Близько 18 год. 30 хв. на блок-посту поблизу м. Дубровиця їх зупинили для перевірки документів, що посвідчують особу та дозволу на заготівлю металобрухту. Проте, будь-якого дозволу на заготівлю при собі вони не мали.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 організували мобільний пункт прийому металобрухту по його заготівлі для власного збагачення, чим вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 213 КК України.

У клопотанні дізнавач вказує, що вказані оглянуті та вилучені об`єкти є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні. В даному випадку є всі підстави вважати, що вилучений в ході огляду місця події автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 є засобом для незаконного перевезення металобрухту, а вилучений металобрухт є предметом вказаного кримінального правопорушення, а тому з метою збереження речових доказів, які в майбутньому можуть бути відчужені власником та для досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні, доцільно арештувати вилучене майно.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Від власника майна ОСОБА_4 до початку розгляду справи надійшла заява, у якій просить клопотання розглянути без його участі, проти задоволення клопотання та накладення арешту на майно не заперечує.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна на розгляд клопотання про арешт майна, не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання матеріали, якими дізнавач обґрунтовує його доводи, приходить до наступного висновку.
За змістом ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з клопотання сектором дізнання ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000136 від 06 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України (а.с.3).

Відповідно до рапорту старшого ДОП ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , 06 вересня 2022 року близько 18 год. 30 хв. під час несення служби на блок-посту № НОМЕР_2 , поблизу АДРЕСА_2 , при огляді транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вантажному відділенні виявлено металобрухт. Будь-яких дозвільних документів на заготівлю металобрухту, водій не надав (а.с.4).

З протоколу огляду місця події від 06 вересня 2022 року встановлено, що було виявлено і вилучено речові докази у кримінальному провадженні та інші предмети і сліди, які мають значення для кримінального провадження, а саме: автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та металобрухт загальною вагою близько 500 (п`ятсот) кг. (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 (а.с.10).

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони на автомобілі марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 їздили по населених пунктах, а саме: с. Селець і с. Лютинськ Сарненського району для купівлі різного металобрухту, для подальшого збуту на металобазу в м. Сарни. Близько 18 год. 30 хв. на блок-посту поблизу м. Дубровиця їх зупинили для перевірки документів, що посвідчують особу та дозволу на заготівлю металобрухту. Проте, будь-якого дозволу на заготівлю при собі вони не мали (а.с.8, 10).

Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, дізнавач послався на те, що оглянуті та вилучені об`єкти є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 є засобом для незаконного перевезення металобрухту, а металобрухт є предметом вказаного кримінального правопорушення, тому метою збереження речових доказів, які в майбутньому можуть бути відчужені власником та для досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні, доцільно арештувати вилучене майно.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 06 вересня 2022 року, автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та металобрухт загальною вагою близько 500 (п`ятсот) кг, визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження № 0000136 від 06 вересня 2022 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.213 КК України (а.с.11).

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені, а отже на цій стадії потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права фактичного володільця майном ОСОБА_4 .
Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене 06 вересня 2022 року під час проведення огляду місця події майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000136 від 06 вересня 2022 року, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено відповідність цього майна критеріям визначеним у ст.98 КПК України.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали клопотання свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування)юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Таке втручання є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих дізнавачем матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою збереження зазначеного майна, недопущення його втрати, досягнення дієвості кримінального провадження та досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні, існують правові підстави для накладення арешту на майно, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке визнано речовим доказом, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.
Також слід враховувати, що норми ч. 4 ст. 173 КПК України передбачають, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.
Разом з тим, на переконання слідчого судді, накладення арешту на майно автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , шляхом заборони користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, залишивши його на зберіганні на території ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Поряд з тим, слідчий суддя також враховує, що санкцією ч.1 ст.213 КК України не передбачено конфіскації або спеціальної конфіскації майна, а тому вважає за можливе застосувати менш обтяжливий спосіб арешту майна із забороною розпорядження та відчуження цього майна.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача слід частково задоволити та накласти арешт на тимчасово вилучені під час огляду місця події 06 вересня 2022 року майно, а саме: на автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження та на металобрухт загальною вагою близько 500 (п`ятсот) кг, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, такий вид обтяження буде достатнім для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури про арешт майна по матеріалах досудового розслідування № 0000136, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України задоволити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 06 вересня 2022 року майно, володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль марки «Renault» моделі «Master» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з позбавленням права його відчуження та розпорядження до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні та на металобрухт, загальною вагою близько 500 (п`ятсот) кг, з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, залишивши металобрухт на зберіганні на території ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .