Справа № 215/4230/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1980 року народження, про заміну довічного позбавлення волі

в с т а н о в и в:

До Тернівського районного суду м.Кривого Рогу із ДУ «Криворізька УВП №3» надійшло дане клопотання засудженого ОСОБА_5 . Посилаючись на ст. 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, практику Європейського суду з прав людини, наявність захворювань засуджений просить замінити призначене йому покарання згідно вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 23.12.2019 - на позбавлення волі на певний строк .

Засуджений і захисник в судовому засіданні клопотання підтримали .

Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання заперечував, оскільки такі питання не передбачені КК і КПК України.

Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно до ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Питання щодо виду і розміру кримінального покарання суд вирішує при ухваленні вироку за результатами розгляду кримінального провадження (ст.ст.371, 374 КПК України) .

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК,
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На цей час КК України (Розділ XII) передбачає звільнення засуджених від покарання:

- у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

- умовно-достроково ,

- у разі заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,

- за хворобою,

-на підставі закону України про амністію або акта про помилування.

Незважаючи на практику Європейського суду підстави та порядок умовно-дострокового звільнення чи заміни покарання більш м`яким для осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, чинний КК України не містить. З урахуванням викладеного , вимог ст.3 КК України і ст.9 КПК України, на даний час суд позбавлений можливості застосувати дані інститути кримінального права щодо засудженого ОСОБА_5 , якого засудженого Байглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області до довічного позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, клопотання засудженого до задоволення не підлягає.

Водночас слід також роз`яснити, що згідно ст.424 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, в т.ч. щодо призначеного покарання, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 9, 537, 539 КПК України, суд , -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну довічного позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: