ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/202/22 Справа № 192/1090/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджений скоїв злочини, за які був засуджений низкою вироків, починаючи з 15 серпня 2017 року, 30 січня 2018 року, та 16 березня 2018 року, крім того, він був затриманий 28 березня 2018 року, тобто під час дії Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України.
Тому суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 2017 року до 13 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в ухвалі суду першої інстанції невірно зазначені дати початку та кінця строку відбування ним покарання, а також неправильно зазначена назва ізолятора, у якому він перебував.
Апелянт вважає, що йому необхідно перерахувати строк попереднього ув`язнення, оскільки він перебував у камері закритого типу.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 № 3352-XII попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
24.12.2015 року набрала законної сили нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року.
Відповідно до положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, які діяли до 20 червня 2017 року, було встановлено зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день до двох днів позбавлення волі у строк покарання. Після набрання чинності Законом № 2046-VIII, вказані положення припинили свою дію.
Як вбачається з матеріалів провадження, 25 листопада 2019 року стосовно засудженого набрав законної сили вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року, яким встановлено, що засуджений вчиняв кримінальні правопорушення починаючи з 30 січня 2018 року.
25 січня 2021 року стосовно засудженого набрав законної сили вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2020 року, яким встановлено, що засуджений вчиняв кримінальні правопорушення починаючи з 15 серпня 2017 року.
13 квітня 2021 року стосовно засудженого набрав законної сили вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року, яким встановлено, що засуджений вчинив кримінальне правопорушення 16 березня 2018 року.
Відповідно до рапорту про затримання ОСОБА_7 , який міститься в матеріалах провадження, 28 березня 2018 року його було затримано на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2018 року, тобто під час дії положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №2046 VIII.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги засудженого, оскільки вказані доводи не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, тому колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4