Справа № 442/2667/22
Провадження № 1-кс/442/864/2022
про повернення клопотання про арешт майна
16 червня 2022 року місто Дрогобич Львівської області
Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Клопотання вмотивоване тим, що до Дрогобицької окружної прокуратури надійшла заява депутата Дрогобицької міської ради щодо незаконного заволодіння невстановленою особою із застосуванням шахрайства земельною ділянкою сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту міста Дрогобич, шляхом розробки технічної документації на земельну ділянки місце розташування якої не відповідає документації затвердженій органом місцевого самоврядування, що спричинило завдання шкоди державі у великих розмірах.
Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , будучи повідомленими про місце, дату та час судового засідання згідно ст. 135 КПК України, у таке не з`явився. Разом з тим, зазначений прокурор під час подання цього клопотання про арешт майна одночасно заявив про розгляд такого без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.
Так, згідно з положеннями частинами 1, 3 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У зв`язку із неявкою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою програмно-апаратного комплексу «АКОРД», не здійснювалося.
Викликати власника чи законного володільця майна, на котре прокурор просить накласти арешт у даному кримінальному провадженні, не представилось за можливе у зв`язку із відсутністю у матеріалах клопотання ідентифікаційних даних особи/осіб та їх засобів зв`язку.
Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В силу ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати такі аспекти як: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання клопотання про арешт майна має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Вимоги щодо порядку розгляду клопотання про арешт майна передбачені ст. 172 КПК України. Зокрема, частина 1 вказаної статті передбачає, що таке клопотання розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши подане клопотання, дослідивши долучені до нього копії документів та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя зазначає, що в порушення вимог пункту 3 ч. 2 ст. 171 КПК України та всупереч вказаним вимогам у клопотанні не зазначено відомості про власників чи володільців майна, а також їх засоби зв`язку, що позбавляє слідчого суддю можливості здійснити їх виклик та розглянути вказане клопотання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю власників майна.
Крім цього, в клопотанні та доданих до нього матеріалів не міститься жодних відомостей про розмір шкоди, спричиненої державі незаконними діями невстановленої особи, а також відсутня постанова про визнання земельних ділянок речовими доказами, на яку посилається прокурор у своєму клопотанні.
Беручи до уваги наведене, прокурору необхідно усунути недоліки поданого ним клопотання про арешт майна.
Керуючись статтями 100, 107, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Копію ухвали слідчого судді не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати прокурору для виконання.
Ухвала, в силу приписів ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошувався негайно після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1