У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6396/22

№ 1-кс/183/1524/22

14 жовтня 2022 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання Слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з Прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 15 березня 2022 року за № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
12 жовтня 2022 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000083 від 15.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області № 40 о/с від 28.01.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області (далі Старобільський РУП ГУНП в Луганській області).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас ОСОБА_5 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, на порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію» зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за таких обставин.

24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Київській, Луганській, Донецькій, Харківській, Житомирській, Чернігівській, Сумській, Херсонській, Запорізькій, Миколаївській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснили військову окупацію частин вказаних територій України, в тому числі території смт Новопсков Старобілського району Луганської області, яка фактично захоплена та тимчасово окупована з березня 2022 року.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому дія якого продовжено по 21.11.2022 шляхом прийняття 15.03.2022, 21.04.2022, 22.05.2022, 15.08.2022 Верховною Радою України відповідних Законів на підставі Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022.

Так, з березня 2022 року (більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_5 , перебуваючи на території смт Новопсков Старобільського району Луганської області, яка з березня 2022 року тимчасово окупована ЗС країни-агресора РФ, будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу дільничим офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, діючи умисно та добровільно, зустрівся з представниками так званої «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора РФ, які запропонували йому безперешкодно перейти на сторону окупанта, тобто на бік ворога України у воєнний час, та здійснювати подальшу «службу» у одному із структурних підрозділів «Міністерства внутрішніх справ ЛНР» (далі «МВС ЛНР») окупаційної адміністрації РФ.

Далі ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду представникам так званої «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора РФ, на свій безперешкодний вступ до незаконно створеного структурного підрозділу «МВС ЛНР», а саме так званого «Новопсковського районного відділу внутрішніх справ МВС ЛНР» (мовою оригіналу - «Новопсковского РОВД МВД ЛНР», далі «Новопсковський РВВС МВС ЛНР»), роботу якого організовано в незаконно захоплених адміністративних будівлях відділу полії № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, розташованих за адресою: смт Новопсков Луганської області, вул. Слобожанська буд. 20, тобто ОСОБА_5 таким чином перейшов на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після чого, ОСОБА_5 розпочав свою «службу» у вказаному структурному підрозділі так званого «МВС ЛНР» окупаційної адміністрації РФ - «Новопсковському РВВС МВС ЛНР», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий, посилаючись на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами та останній належним чином повідомлений про пред`явлену підозру відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, враховуючи покарання, яке може загрожувати підозрюваному у випадку засудження за пред`явленою підозрою - позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, просить накласти арешт на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер :09:001:0301) площею 0,25 га; земельну ділянку (кадастровий номер :05:001:0103) площею 2 га (для ведення особистого селянського господарства), розташовану за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Писарівка; житловий будинок площею 98,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю нерухомого майна 148 839 гривень; легковий транспортний засіб марки «ВАЗ 111830» 2006 року випуску, легковий транспортний засіб марки «ПГА 1» 2002 року випуску.

В обґрунтування необхідності накладення арешту вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 111 КК України санкції статті передбачає конфіскацію майна, тому на даний час у слідства виникла необхідність щодо накладення арешту на вищезазначене майно з метою унеможливлення його відчуження, оскільки в разі доведення вини підозрюваного вищезазначене майно підпаде під конфіскацію майна відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Також просить розглянути клопотання у відсутність підозрюваного та захисника.

В судове засідання прокурор не з`явилась. Відповідно до поданої заяви просила розгляд клопотання провести за відсутності прокурора та накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження до вирішення питання про конфіскацію в порядку п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Власник майна - підозрюваний, захисник в судове засідання не викликалися в силу положення ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки прокурором в клопотанні доведено, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, обставини справи, вважає, клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судом досліджено витяг з ЄРДР, у відповідності до якого 15 березня 2022 року до ЄРДР за № 0000083 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Особою, якій повідомлено про підозру вказано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З витягу з наказу начальника ГУНП в Луганській області від 28.01.2021 № 40 о/с, довідки про проходження служби в ОВС ОСОБА_5 , протоколу огляду відео файлів, розміщених на відеохостінгу «Youtube» від 04.07.2022, показів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , протоколу огляду відеозапису, розміщеного в мережі інтернет від 25.07.2022 з участю свідка ОСОБА_6 , протоколу огляду відеозапису, розміщеного в мережі інтернет від 25.07.2022 з участю свідка ОСОБА_7 , протоколу огляду відеозапису, розміщеного в мережі інтернет від 12.08.2022 з участю свідка ОСОБА_8 , протоколу огляду публікацій в мережі Інтернет від 18 серпня 2022 року у їх сукупності, вбачається наявність підстав для обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

25.08.2022 щодо ОСОБА_5 складено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке вручено в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження 27.08.2022 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 25.08.2022, внаслідок чого, ОСОБА_5 належним чином повідомлений про підозру 27.08.2022. Також, копію письмового повідомлення про підозру вручено захиснику за призначенням ОСОБА_5 - ОСОБА_9 25.08.2022.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

З наданого слідчим доказу на підтвердження права власності відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 23 вересня 2022 року № 31/4-1999 вбачається, що у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають: транспортний засіб марки «ВАЗ 111830» 2006 року випуску, об`єм двигуна 1596 см.куб.; транспортний засіб марки «ПГА 1» 2002 року випуску, інформація про об`єм двигуна відсутня.

З наданого слідчим доказу на підтвердження права власності - інформаційних довідок №310422740, №310423002, №310422505 від 21 вересня 2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві особистої приватної власності належить: земельна ділянка (кадастровий номер :09:001:0301) площею 0,25 га; земельна ділянка (кадастровий номер :05:001:0103) площею 2 га (для ведення особистого селянського господарства), розташована за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Писарівка; житловий будинок площею 98,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкція кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наданими в обґрунтування клопотання доказами слідчим доведено, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, оскільки підозрюваний, перебуваючи на свободі, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту; накладенням арешту на майно може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання; арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; майно не відноситься до переліку майна, щодо якого існують заборони накладення арешту; існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, з огляду на викладене вище, є розумним та співрозмірним заходом обмеження права власності та буде відповідати завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого і наслідки арешту майна для підозрюваного у виді заборони відчуження майна не перешкоджає вжиттю такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
накласти арешт з забороною права відчуження на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Піски Новопсковського району Луганської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :09:001:0301, площею 0,25 га;

- земельну ділянку, кадастровий номер :05:001:0103, площею 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Писарівка;

- будинок, загальною площею 98,7 кв.м, житловою площею 58,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- транспортний засіб марки «ВАЗ 111830» 2006 року випуску, об`єм двигуна 1596 см.куб.;

- транспортний засіб марки «ПГА 1» 2002 року випуску, інформація про об`єм двигуна відсутня.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 15 березня 2022 року за № 0000083.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1