Справа № 521/2997/22
Номер провадження:1-кп/521/1090/22
У Х В А Л А

01 вересня 2022 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001034 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11.02.2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001034 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 10.09.2022 року.
В ході судового засідання прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ході судового засідання прокурор подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість. Також просив не визначати розмір застави.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання прокурора. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.
Представник потерпілих ОСОБА_9 виказала думку про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши подане прокурором клопотання та клопотання подане захисником, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Обвинуваченому ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Під час вивчення мети та підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу слідчим суддею не зменшилися.
Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст.187 КК України може бути призначене покарання лише у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років), вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають йому утримуватись під вартою, підозрюється у вчиненні злочину проти власності, не має на утриманні дітей та інших осіб, які не можуть бути залишені без його піклування. Враховуючи викладене наявний ризик його ухилення від органу досудового розслідування та від суду, що передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, ОСОБА_7 матиме можливість незаконно впливати на потерпілих, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину поєднаному із застосуванням насильства, при цьому підозрюваний обізнаний про те, хто саме є потерпілими, йому відомо про їх зовнішність та місце проживання, крім того йому добре відомий інший обвинувачений ОСОБА_10 , в сукупності все вказує на те, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, перебуваючи на волі останній матиме можливість незаконно впливати на даних осіб та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існує ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, 06.08.2015 вироком Ізмаїльського районного суду Одеської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, обставини за яких вчинено кримінальне правопорушення, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини. Враховуючи викладене, встановлено наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Викладенні факти також свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились під час дії запобіжного заходу.
Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд зазначає наступне.
Захисник зауважив, що обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає з 2019 року, має дружину (цивільну) і дітей, має позитивні характеристики з місця проживання. Також, при обґрунтуванні клопотання захисник посилався на відсутність в діяннях ОСОБА_7 ознак інкримінованого та взагалі будь-якого кримінального правопорушення. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не зібрано жодних доказів вини ОСОБА_7 . Крім цього захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 добровільно бажає проходити військові службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку із військовою агресією російської федерації, а тому підлягає звільненню з під варти.
Аргументи сторони захисту про відсутність ризику спроби ОСОБА_7 переховуватися від слідства та суду є непереконливими.
Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_11 , у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу на вказаній стадії кримінального процесу, слідчому судді надано не було. Застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, та не здатність забезпечити належне виконання обвинуваченим обов`язків.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Заслухавши думку сторін, дослідивши надані документи, приходжу до висновку про те, що клопотання захисника не підлягає задоволенню, оскільки у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, але враховані при застосуванні запобіжного заходу ризики не зникли та не зменшилися.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.
У відповідності до положень ч.5 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331, 350, 372, 534 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В клопотанні захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто з моменту ухвалення, а саме з 01.09.2022 року та до 30.10.2022 року, включно.
Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1