Справа № 159/2985/19 Провадження №11-кп/802/166/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ковеля, Волинської області, українець, громадянин України, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.
Початок відбуття покарання визначено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 8 603 грн. 36 коп. у відшкодування майнової та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 3 000 грн. витрат на правничу допомогу.
В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 24 вересня 2018 року близько 00 год. 10 хв., на території загальноосвітньої школи I-III ступеня №2, що знаходиться за адресою: вул. Сухомлинського, 2, м. Ковель діючи умисно, протиправно, керуючись метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, під час конфлікту, який виник раптово, на грунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_8 ряд ударів в різні частини тіла, у тому числі, голову та ділянку грудної клітки, внаслідок чого спричинив потерпілому багаточисленні тілесні ушкодження, а саме: садна слизової верхньої губи справа, синців грудної клітки справа і зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, садна лоба справа та правої скроневої ділянки волосистої частини голови, рани лівої брови з переходом на верхню повіку лівого ока, гематоми обох повік правого ока, гематоми обох повік лівого ока з переходом на ліву щоку, крововилив в кон`юктиву лівого очного яблука з контузією легкого ступеня, садна спинки носа, уламкового перелому кісток носа без зміщення які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на його необґрунтованість та невмотивованість, у тому числі, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку здобутих у провадженні доказів. Категорично заперечує факт застосування до потерпілого ОСОБА_8 будь-якого насильства, нанесення ударів у різні частини його тіла. Вважає висновок судово-медичної експертизи та додатковий до нього висновок щодо наявності та механізму тілесних ушкоджень у потерпілого зробленими на підставі недостатніх матеріалів та вихідних даних. Вказує на неправдивість показань свідка ОСОБА_9 та проведення досудового розслідування з приводу даного факту, а також про перебування потерпілого, який проявляв агресію, провокував конфлікт в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, зазначає, що на даний час, закінчились строки давності, передбачені ст. 49 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка відносно її задоволення заперечила, однак просила звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Такий висновок стверджується зібраними у встановленому законом порядку і перевіреними судом доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча винуватість у вчиненому в суді першої інстанції і не визнав, проте не заперечував виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_8 , а також свого перебування у часі та місці події, зазначених у обвинувальному акті.

Показаннями самого потерпілого, які він безпосередньо надав в суді, про раптове нанесення йому візуально знайомим юнаком на ім`я ОСОБА_10 (обвинуваченим) удару в ділянку голови, від якого перший впав на сходи приміщення школи та одночасне нанесення ударів у різні частини тіла, від спричинення яких втратив свідомість, а коли спробував піднятись, знову відчув, що його б`ють. Обвинувачений підбігав до нього із розбитою пляшкою в руках, намагався повторно вдарити, проте, цьому завадили його друзі. Також зазначив, що подробиць подій достеменно не пам`ятає, проте не через факт вживання алкогольних напоїв, а внаслідок отриманих травм.

Показаннями інших свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 - безпосередніх очевидців та учасників подій конфлікту, що мав місце 24 вересня 2018 року, які ствердно вказали на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на особу, яка умисно у різні частини тіла потерпілого ОСОБА_8 наносила тілесні ушкодження.

Такі їх показання є чіткими та послідовними, цілком узгоджуються із даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 24 вересня 2018 року по факту заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень в обличчя та по тулубу особою на ім`я ОСОБА_10 ; даними слідчого експерименту, проведеного з участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого відтворено механізм та локалізацію нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, а також висновком судово-медичної експертизи № 245 від 14 листопада 2018 року та додаткової експертизи до нього № 251 від 1 грудня 2018 року, які є науково-обгрунтованими, і підстав піддавати сумніву які немає.

В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_12 показав, що первинний висновок експертизи відповідає встановленим обставинам і цим висновком надано вичерпні відповіді на поставлені в ухвалі слідчого судді питання. Даючи висновок він безпосередньо оглядав потерпілого, вивчав медичну документацію. При проведенні додаткової експертизи за ухвалою суду він брав до уваги вказані вище обставини, а також приймав безпосередньо участь при проведенні слідчих експериментів та враховував показання свідків наданих в ході даної слідчої дії. Не виключає можливість розбіжностей у його відповідях слідчому при проведенні слідчих експериментів і з наданим висновком додаткової експертизи, однак це жодним чином не впливає на вірність і достовірність висновку експерта. Ним було визначено тілесні ушкодження, які могли утворитись в результаті падіння на тверду поверхню і які утворились від нанесення ударів. Саме ці тілесні ушкодження мали обмежену контактуючу поверхню, а тому слід вважати як нанесені твердим предметом-можливо руками, ногами. Також категорично ствердив про те, що висновок первинний та додаткової експертизи не мають суперечностей та протиріч і відповідають встановленим фактичним обставинам по справі і дані саме в залежності від поставлених питань.
Апеляційний суд погоджується із мотивами суду в частині оцінки зазначених висновків на предмет їх допустимості, які складені відповідно до методики обраної експертом, шляхом безпосереднього огляду потерпілого, вивчення методичної документації хворого та участі у проведенні слідчих експериментів, що цілком узгоджується із положеннями ч. 3 ст. 101 КПК України, а також із виключенням з обвинувачення заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, які могли утворитись в результаті падіння на тверду поверхню, оскільки докази в їх умисному заподіянні відсутні.
Відтак, встановлений експертом, окрім іншого, факт нанесення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень твердим предметом-можливо руками, ногами об`єктивно вказує на неправдивість показань обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків сторони захисту про не нанесення будь-яких тілесних ушкоджень першому, який отримав їх, за їхньою версією подій, унаслідок падінь.
Хоча свідок ОСОБА_9 і є дружиною обвинуваченого, проте була безпосереднім очевидцем даних подій, і надані нею показання в суді цілком узгоджуються із показаннями інших свідків, а також здобутими в ході досудового розслідування доказами, а тому обґрунтовано взяті до уваги судом.

Відтак, висновок суду про доведеність факту скоєння обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, є законним та обґрунтованим. Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
На час розгляду справи апеляційним судом, кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , скоєний останнім 24 жовтня 2018 року, і не є таким, що перериває строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Оскільки ОСОБА_7 у апеляційній скарзі заперечує винуватість у вчиненому, в суд апеляційної інстанції не з`явився, однозначну згоду на звільнення від кримінальної відповідальності не висловив, таким чином відсутня можливість його звільнення від кримінальної відповідальності, а тому на підставі ч. 5 ст. 74 КК України він підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Відтак, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: