Справа № 308/4035/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у судовому засіданні з розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про звільнення особи з під варти в порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернувся до слідчого судді з клопотанням про звільнення особи з під варти в порядку ст. 206 КПК України.

Під час розгляду клопотання захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 з тих підстав, що під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у засіданнях 13, 16 травня 2022 року прокурор звернувся до слідчого суді з усним клопотанням про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги відносно ОСОБА_4 , зауваживши, що таке клопотання подається у письмовій формі. Дії щодо перекваліфікації діяння підозрюваного у даному кримінальному провадженні, змінений запобіжний захід свідчить про невжиття заходів із повного і всебічного досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого відводу заперечив.

Заслухавши заяву про відвід прокурора, пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються функції нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 16 Закону України №1697-VII «Про прокуратуру»). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Розглядаючи дану заяву про відвід, слідчий суддя бере до уваги, що для відводу прокурора заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Вирішуючи питання про відвід прокурора, слідчий суддя враховує положення КПК України та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

У справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Білуха проти України» від 09.11.2006 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені заявником підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України в частині надання на обґрунтування своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Другим критерієм є об`єктивний, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам прокурор та слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42).

Між тим, заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу прокурора. Заява про відвід не містить підстав для відводу прокурора, передбачених статтею 77 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 2 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлений відвід прокурору у кримінальному провадженні не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність передбачених кримінальним процесуальним законодавством підстав для задоволення заяви про відвід.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 у рамках розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про звільнення особи з під варти в порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1