ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1643/22 Справа № 212/1928/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000296 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 10 червня 2022 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення, суд вважав доведеними наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений намагаючись уникнути покарання за особливо тяжкі злочини може переховуватись від суду.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що введення в Україні режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації та проведення активних бойових дій у деяких регіонах України, в тому числі й в Херсонській області де фактично утримується обвинувачений, яка наразі перебуває під тимчасовою окупацією, унеможливлює завершення розгляду кримінального провадження та суттєво обмежує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, що підвищує вищевказаний ризик.
З огляду на викладене, суд вважав, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 можливе виключно шляхом застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції та висновки, вказані в ній, не ґрунтуються на будь-яких доказах, оскільки матеріали кримінального провадження на час розгляду цього питання у суду були відсутні, що робить усі висновки суду лише припущенням.
Також зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишились обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які суд не мав можливості з`ясувати також з огляду на відсутність будь-яких даних з цього приводу. При цьому, зазначає, що саме на сторону обвинувачення покладено обов`язок доводити обставини на які він посилається та підтверджувати їх доказами, однак прокурором не подано будь-яких доказів щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, на його думку, таке утримання обвинуваченого під вартою обумовлене виключно тяжкістю можливого покарання та фактично створює умови відбуття ним покарання без вироку суду, оскільки наразі його провина у вчиненні інкримінованих злочинів не доведена.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника і просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Захисник ОСОБА_6 про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, подав до апеляційного суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_7 про час і дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується його розпискою.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд може здійснювати апеляційне провадження у даній категорії справ без участі сторін кримінального провадження.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000296 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України.
Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Новокаховського міського суду Херсонської області, Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою 15.04.2022 року.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання і вважала доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначила, що в клопотанні допущено описку в зазначенні по батькові обвинуваченого.
Розглянувши подане клопотання, суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України, не працює, раніше судимий, що підтверджує наявність ризику вчинення ним нового чи іншого кримінального правопорушення. Судовий розгляд даного кримінального провадження продовжується та не може бути закінчений з об`єктивних підстав, а також з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали ризики ухилення від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим наявний ризик, що передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судом також обґрунтовано враховано, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних причин, оскільки у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, а відтак як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.
Також наявність вказаного ризику підтверджується об`єктивною стороною та фактичними обставинами кримінального провадження, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 , а саме із застосуванням насильства стосовно потерпілого, що потягло смерть людини.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах заявленого клопотання та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.
У разі коли територіальну підслідність кримінальних правопорушень на стадії досудового розслідування змінено, а матеріали кримінальних проваджень через воєнні дії не було передано або передано не в повному обсязі, оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
При розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції враховує питання розумності строків провадження та вважає, що строк перебування його під вартою не є надмірним.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд здійснюється за обвинуваченням декількох осіб у вчиненні особливо тяжких злочинів, а також враховуючи, що матеріали кримінального провадження знаходяться в зоні активних бойових дій, апеляційний суд не може дійти висновку про надмірність тримання обвинуваченого під вартою.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4