Єдиний унікальний № 946/2908/22
Провадження № 1-кп/946/420/22
ВИРОК
Іменем України

27 вересня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

малолітня потерпіла ОСОБА_6 , законний представник потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ізмаїл, Одеської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, одружений, тимчасово не працюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлені наступні фактичні данні.
ОСОБА_4 19 листопада 2021 року об 11 годині 41 хвилині, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ-САЗ 3507» номерний знак НОМЕР_1 , і рухаючись по вулиці Шевченка з боку вулиці Транспортників в напрямку вулиці М. Грушевського в місті Ізмаїл Одеської області, та в порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.3-б, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 22.1, згідно з яким маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу; п. 18.1. згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, водій ОСОБА_4 при наближенні до пішохідного переходу який розташований за перехрестям вулиці Шевченка та вулиці Рєпіна в місті Ізмаїл Одеської області, внаслідок злочинної самовпевненості, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розрахував на їх відвернення, не вжив заходів до зменшення швидкості руху та зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого, на вказаному пішохідному переході скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , яка в цей час переходила проїжджу частину дороги з права на ліво по ходу руху транспортного засобу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітньому пішоходу ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, крововиливу в правій лобовій ділянці, забою та крововиливу в правій лобовій ділянці, переломів лобової кістки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочин він вчинив за вище описаних обставинах, об`яснив свою поведінку тим, що не врахував, що автомобіль був перевантажений. У скоєному кається.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї провини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_4 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 65-67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, висновок органу пробації.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, відшкодування матеріальної шкоди, відсутність попередніх судимостей.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, відсутність судимостей у обвинуваченого, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , той обставини, що обвинувачений працює тривалий час водієм і це є його єдине джерело прибутку, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин вперше, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає можливим при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання призначити в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 286 КК України та не призначати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 1544 (однієї тисячі п`ятсот сорок чотири)грн 58коп.

Арешт на речові докази, якій накладений згідно ухвал слідчих суддів Ізмаїльського міськрайонного суду від 23 листопада 2021 року та 18 січня 2022 року скасувати. Речові докази: автомобіль марки «ГАЗ-САЗ 3507» номерний знак НОМЕР_1 з вантажем асфальтобетон вагою 6020кг - повернути власнику АТЗТ «Ізмаїлагрошляхбуд», представнику підприємства або інший уповноваженій особі; диск з відеозаписом зберігати в матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1