Справа № 173/2769/21
Номер провадження1-кп/173/70/2022
В И Р О К
іменем України

05 квітня 2022 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000263 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно з рішенням Верхньодніпровського районного суду від 18.01.2013 (справа № 406/3126/2012) зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі % частина всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.11.2012 і до повноліття дитини, та з огляду на що 18.01.2013 Верхньодніпровським районним судом з метою виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено для примусового виконання до Верхньодніпровського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У той же час, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про факт стягнення з нього аліментних зобов`язань, будучи працездатним, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для несплати встановлених рішенням суду аліментів не мав, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Верхньодніпровського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, у період часу з 01.01.2014 по 30.11.2021 ОСОБА_4 призначені йому аліменти згідно вказаного рішення суду не виплачував, іншої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надавав, на попередження державного виконавця Верхньодніпровського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про необхідність погашення заборгованості, відповідальності за ухилення від сплати аліментів, не реагував.

Разом з тим, упродовж вказаного періоду часу отримував постійний дохід за місцями свого неофіційного працевлаштування, про які у свою чергу державного виконавця не повідомляв, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів на тримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 , внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів з січня місяця 2013 року по листопад місяць 2021 року включно, з січня місяця 2014 по червень 2014 - 660 гривень 89 копійок

щомісячно, з липня місяця 2014 по грудень 2014 735 гривень 70 копійок

щомісячно, з січня місяця 2015 по червень 2015 780 гривень 55 копійок

щомісячно, з липня місяця 2015 по грудень 2015 825 гривень 20 копійок

щомісячно, з січня місяця 2016 по березень 2017 982 гривень 61 копійок

щомісячно, з квітня місяця 2017 по березень 2018 1052 гривень 57 копійок

щомісячно, з квітня місяця 2018 по червень 2018 1885 гривень 00 копійок

щомісячно, з липня місяця 2018 по вересень 2018 1970 гривень 25 копійок

щомісячно, з жовтня місяця 2018 по грудень 2018 2088 гривень 25 копійок

щомісячно, з січня місяця 2019 по листопад 2021 2297 гривень 50 копійок

щомісячно, на загальну суму 143803 гривень 25 копійки, що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України.

23 грудня 2021 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він дійсно скоїв зазначене кримінальне правопорушення при обставинах, встановлених в ході дізнання та викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження.
Крім того, ОСОБА_4 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити укладену з ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості та винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_4 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді за ч.1 ст.164 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначено судом та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків згідно пп.1, 2 ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_4 .
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 472, 473 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, суд вважає, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 від 23 грудня 2021 року відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 124, 369 - 371, 373 376, 475 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2021 року, укладену між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст. 164 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України, суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд,протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1