ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/509/22 Справа № 703/1331/22 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції Прилуцький В.О. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Соломки І. А.

суддів Биби Ю. В.,Ятченка М. О.

секретаря судового засіданняБєлан О. В.
за участі:

обвинуваченого в режимі відеоконференції

з Черкаським СІЗО Кавуна А.І.,

прокурора в режимі відеоконференції з

Смілянським міськрайонним судом Лута І.В.,

захисника Кривельова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 серпня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.10.2022 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000246 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Прокурор Шепотін В.В. в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 60 днів.

10.08.2022 ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.10.2022 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що він після пред`явлення підозри перебував вдома, доглядав за своєю матір`ю інвалідом, за першим викликом з`являвся до слідчого. Однак, йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.08.2022. Зазначає, що місцевим судом продовжено йому запобіжний захід більше ніж на 60 днів. Вказує, що він є учасником АТО та військовозобов`язаним, однак документи про це втрачено. Також до затримання працював неофіційно, і зареєстрований за місцем проживання своєї колишньої дружини.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника Кривельова В.В., які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора Лута І.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду справи суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_1 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчиняти інші злочини.

Так, ОСОБА_1 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який є тяжким та за який, в разі визнання його винуватим, може бути засудженим до позбавлення волі на тривалий термін.

У рішенні по справі «Wпроти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними. Під час апеляційного розгляду встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 та встановлена обґрунтована наявність ризиків, визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2022 ОСОБА_1 було продовжено строк тримання під вартою до 17.08.2022. Оскаржувану ухвалу постановлено 10.08.2022, тобто за 7 днів до кінця дії попередньої ухвали, а тому доводи апелянта про те, що йому продовжено строк тримання під вартою більше , ніж на 60 днів, є необґрунтованими.

Крім того, ОСОБА_1 раніше судимий, і йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком суду, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим доводи апелянта щодо його характеризуючих даних не можуть бути підставою для задоволення апеляційних вимог.

Судом першої інстанції перевірена можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та зроблено вірний висновок про відсутність таких підстав.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 .

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 серпня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.10.2022 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді