Справа № 344/4864/22
Провадження № 1-кс/344/2153/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000002, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002, внесеному 24.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи в період часу з 12 год. 35 хв. 22.02.2022 по 13 год. 00 хв. 24.02.2022 поблизу військового аеродрому військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , та 25.02.2022 в період часу з 15 год. 50 хв. по 17 год. 00 хв. поблизу АДРЕСА_1 , діючи з єдиним злочинним умислом, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які є представниками Російської Федерації чи їх організацій або причетні до них, виконуючи відведену йому роль пособника у реалізації спільного умислу, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, та передбачаючи можливість у результаті їх вчинення настання тяжких наслідків, розуміючи, що він сприяє порушенню іншими співучасниками злочину встановленого Декларацією про державний суверенітет України від 16.07.1990 і ст.ст. 1-3, 73, 132-134 Конституції України державного ладу та порядку, посяганню на суверенітет і територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та поширення впливу Російської Федерації, з мотивів перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, всупереч вимог п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), ст.ст. 1-3, 68 Конституції України, протягом 22.02.2022-23.02.2022 проводив вивчення місця розміщення аеродрому військової частини НОМЕР_1 , фіксував за допомогою фото-, відеозйомки факт попадання 24.02.2022 близько 07 год. 00 хв. крилатих ракет типу «Калібр» по аеродрому військової частини НОМЕР_1 та наслідки цього, факт вильоту 25.02.2022 близько 16 год. 10 хв. із аеродрому військової частини НОМЕР_1 двох літаків Повітряних Сил Збройних Сил України, факт падіння 25.02.2022 близько 16 год. 40 хв. в полі між АДРЕСА_2 , передавав вказану інформацію невстановленим досудовим розслідуванням особам, які є представниками Російської Федерації чи їх організацій або причетні до них, тим самим сприяв підрозділам збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації у здійсненні збройного нападу 24.02.2022 близько 07 год. 40 хв. на аеродром військової частини НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_1 , із застосуванням крилатих ракет типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що призвело до загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 та завдання руйнувань військової інфраструктури даного аеродрому, а також у збитті та відповідно його знищенні 25.02.2022 близько 16 год. 40 хв. між АДРЕСА_2 , чим вчинив пособництво у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, які призвели до загибелі людини та тяжких наслідків, тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України.

Він же, будучи громадянином України, перебуваючи в період часу з 12 год. 35 хв. 22.02.2022 по 13 год. 00 хв. 24.02.2022 поблизу військового аеродрому військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , та 25.02.2022 в період часу з 15 год. 50 хв. по 17 год. 00 хв. поблизу АДРЕСА_1 , діючи з єдиним злочинним умислом, з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу Російської Федерації, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, надав Російській Федерації, її організаціям та їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України шляхом проведення протягом 22.02.2022-23.02.2022 вивчення місця розміщення аеродрому військової частини НОМЕР_1 , фіксування за допомогою фото-, відеозйомки факту попадання 24.02.2022 близько 07 год. 00 хв. крилатих ракет типу «Калібр» по аеродрому військової частини НОМЕР_1 та наслідки цього, факту вильоту 25.02.2022 близько 16 год. 10 хв. із аеродрому військової частини НОМЕР_1 двох літаків Повітряних Сил Збройних Сил України, факту падіння 25.02.2022 близько 16 год. 40 хв. в полі між АДРЕСА_2 , та передачі вказаної інформації невстановленим досудовим розслідуванням особам, які є представниками Російської Федерації чи їх організацій або причетні до них, чим вчинив державну зраду діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме: надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харків, українець, громадянин України, раніше не судимий, без постійного місця проживання, до 22.10.2019 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , непрацюючий.

01.03.2022 ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Цього ж дня, слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 29.04.2022.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду речей та документів від 01.03.2022, протоколом огляду мобільного телефону від 01.03.2022, протоколами огляду акаунту в соціальній мережі Instagram, протоколом огляду місця події (аеродрому військової частини НОМЕР_1 ), протоколом огляду місця події падіння літака МіГ-29, протоколом огляду відеозаписів з камер спостереження готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », протоколом огляду від 28.02.2022, заявою ОСОБА_4 від 09.03.2022, протоколами пред`явлення для впізнання від 01.03.2022 та 10.03.2022, матеріалами виконаних доручень оперативними підрозділами та іншими доказами в їх сукупності.

01.05.2022 закінчується двохмісячний строк досудового розслідування даного кримінального провадження, однак завершити його у термін визначений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України не представляється можливим, оскільки необхідно: отримати висновки призначеної судової комп`ютерно-технічної експертизи та оглянути отриману інформацію, отримати відповіді на скеровані в порядку ст. 93 КПК України до установ та організацій запитів (більше 20 штук), здійснити тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у операторів стільникового зв`язку та банківських установах, проаналізувати отримані дані, провести допити близьких родичів ОСОБА_4 , інших осіб, які контактували з підозрюваним, провести інші слідчі дії, в здійсненні яких виникне необхідність.

У зв`язку з цим, 22.04.2022 постановою керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000002 було продовжено до трьох місяців, тобто до 01.06.2022.

Обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовувалося наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їхні анкетні дані;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочинів проти основ національної безпеки України, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти держави України або продовжити здійснювати пособництво у підривній діяльності проти України.

На сьогоднішній день заявлені ризики не зменшилися та залишаються актуальними.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не являється за можливе.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Також, застосування запобіжного заходу у виді застави до ОСОБА_4 є недоцільним, оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

При запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрюваний усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Більше того, місце постійного проживання у ОСОБА_4 відсутнє, так як і відсутні тісні соціальні зв`язки.

Таким чином, щодо підозрюваного ОСОБА_4 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

На підставі вищевикладеного а також неможливість запобігання цих ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника та зазначив про необгрунтованість повідомленої підозри.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 01.03.2022 ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

01.03.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 29.04.2022 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 110 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, належать до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення п`ятнадцять років позбавлення волі або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду речей та документів від 01.03.2022, протоколом огляду мобільного телефону від 01.03.2022, протоколами огляду акаунту в соціальній мережі Instagram, протоколом огляду місця події (аеродрому військової частини НОМЕР_1 ), протоколом огляду місця події падіння літака МіГ-29, протоколом огляду відеозаписів з камер спостереження готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », протоколом огляду від 28.02.2022, заявою ОСОБА_4 від 09.03.2022, протоколами пред`явлення для впізнання від 01.03.2022 та 10.03.2022, матеріалами виконаних доручень оперативними підрозділами та іншими доказами в їх сукупності.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

В той же час 29 квітня 2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 22.04.2022 року постановою керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000002 було продовжено до трьох місяців, тобто до 01.06.2022 року.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, обставини його вчинення та наслідки, характеризуючі особу підозрюваного дані, міцність соціальних зв`язків.

В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та обрання більш мякого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 29.04.2022 року, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування, до 01.06.2022 року включно, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 01 червня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1