Справа № 545/3937/22
Провадження № 1-кп/545/214/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Данко А.Р.,

за участю прокурора Андрущенка С.С.

потерпілого - ОСОБА_1

захисника Чапленко А.І. ,

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000325 від 10.06.2022 року, що надійшло від Полтавської окружної прокуратури Полтавської області по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, із середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 переслідуючи ціль незаконного збагачення, розуміючи, що на території України діє період воєнного стану, запроваджений Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022, продовжений Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022, 07 травня 2022, близько о 09 год. 55 хв., перебуваючи на території АЗС «БРСМ», що розташована в с. Копили, Полтавського району, Полтавської області по вул. Стрельнікова, 1В, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу з території АЗС «БРСМ» таємно викрав барсетку з грошовими коштами в розмірі 2 000 доларів США, 80 000 гривень, кредитними картками та ведійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , належні потерпілому ОСОБА_1 .

Після цього, ОСОБА_2 із місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Крилевець Н.Ю. і обвинуваченим ОСОБА_2 за участю захисника Чапленко А.І. укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_2 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також зобов`язався співпрацювати з прокурором у викритті кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_2 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в ході підготовчого судового засідання, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті.

Захисник обвинуваченого також прохала затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_1 просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також залишити без розгляду його цивільний позов.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, знайшли своє підтвердження.

Злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_2 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_2 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття у вчиненні злочину, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_2 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження.

Одночасно суд при затвердженні угоди враховує наступні обставини те, що ОСОБА_2 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, а отже з огляду на встановлені обставини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 основне покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, згідно поданої заяви потерпілого ОСОБА_1 .

Арешт на майно не накладався. Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого особисте зобов`язання залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Угоду від 30 серпня 2022 року в кримінальному провадженні № 00000325 від 10.06.2022 року про визнання винуватості укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Крилевець Н.Ю. і обвинуваченим ОСОБА_2 за участю захисника Чапленко А.І. - затвердити.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_2 залишити без змін особисте зобов`язання.

Судові витрати відсутні. Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: А.Г.Потетій