Копія Справа №678/951/22
Провадження №1-кп-678-96/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження за №0000183 від 21.08.2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, інвалідності не маючого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , 20.08.2022 року близько 20 год. 30 хв., знаходячись поблизу території господарства, яке належить ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_3 , в ході словесної суперечки із ОСОБА_4 , яка виникла з приводу того, що ОСОБА_6 знаходився на території присадибної ділянки ОСОБА_4 , під час раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи поблизу господарства ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , став навпроти потерпілого ОСОБА_4 та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область губ, від отриманого удару ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав на праву частину тіла.

В подальшому ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, спрямованого на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, в той час, коли останній, вставши, рухався в напрямку місця проживання своєї матері ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , наздогнав потерпілого ОСОБА_4 , встав навпроти нього, і кулаком правої руки наніс один удар в ділянку брови справа та ще один удар в лобну ділянку потерпілого зліва, від вказаних ударів ОСОБА_4 впав на землю, на ліву частину тіла.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці зовнішнього краю нижньої повіки правого ока, саден - перехідної кайми верхньої губи майже по середній лінії, перехідної кайми нижньої губи по середній лінії, крововиливу та садна на слизовій оболонці верхньої губи по середній лінії, садна на слизовій оболонці нижньої губи по середній лінії, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки, відповідно до висновку експерта №190 від 24.08.2022 року.

Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, цивільний позов визнав повністю, та надав показання про те, що він всі обставини викладені у обвинувальному акті про обвинувачення відносно нього визнає повністю, повністю та цілком розуміє суть обвинувачення, не оспорює жодної обставини. Він дійсно у вказаний час, у вказаному місці та за вказаних обставин спричинив вказані тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 . Обіцяє, що більше такого не повториться, просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав показання про те, що він 20.08.2022 року приблизно о 20 год. 20 хв. прийшовши до свого будинку по АДРЕСА_3 , на подвір`ї свого будинку побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який рухався в напрямку дороги. Відчинивши ворота власного господарства він запитав у обвинуваченого ОСОБА_6 чому він перебуває на його господарстві, однак він на даний час не пам`ятає чи обвинувачений відповів йому, оскільки на його думку останній на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння. Стоячи поблизу паркану він випустив ОСОБА_6 через хвіртку. Однак потім ОСОБА_6 стоячи навпроти нього кулаком правої руки наніс йому один удар в ділянку губ, від вказаного удару він впав на землю. Потім він піднявся та почав рухатись по тротуару до місця проживання його матері ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 . А ОСОБА_6 в цей час йшов позаду нього. Тоді він повернувся до ОСОБА_6 , а останній в свою чергу кулаком правої руки наніс йому два удари в ділянку голови. Від вказаних ударів він відчув сильний фізичний біль, запаморочення та нудоту, та впав на лівий бік тулуба. Надалі ОСОБА_6 припинив завдавати йому тілесні ушкодження, а він піднявся та пішов до дому своєї матері, розповів їй як все відбувалось та викликав працівників поліції. В подальшому його було допитано в якості потерпілого, та з ним було проведено слідчий експеримент і він працівникам поліції повідомив як все відбувалось в дійсності. Свої показання надані під час проведення досудового розслідування він підтримує в повному обсязі та підтверджує їх. Поданий цивільний позов він підтримує в повному обсязі та просить суду його задовольнити, оскільки діями обвинуваченого ОСОБА_6 йому завдано моральних страждань, порушено його звичне життя, після побиття він відчував моральні, душевні переживання та страждання.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновки експертів з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за вчинене.

Таким чином дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 являється особою раніше не судимою, повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку, щиро розкаявся, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, цивільний позов потерпілого та його представника визнає повністю.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який інвалідності не має, не працює, однак, має постійне місце проживання, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Потерпілим ОСОБА_4 , та його представником - адвокатом ОСОБА_5 заявлено позовну заяву (цивільний позов) від 23.09.2022 року про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином до обвинуваченого ОСОБА_6 на суму 10000 грн., яка підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням позовної заяви обвинуваченим в повному обсязі.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 , та його представника адвоката ОСОБА_5 від 23.09.2022 року про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином до обвинуваченого ОСОБА_6 на суму 10000 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - розмір моральної шкоди у сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1