ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001479 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Кам`янка, Молдова, громадянину України, одруженому, із середньою освітою, працюючому в ТОВ «Мультитранс» на посаді водія, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України не судимому,

обвинуваченому за ч.2 ст. 286 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 11 серпня 2022 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 внаслідок порушення ним п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, 04 жовтня 2021 року, приблизно о 16 год. 45 хв., керуючи технічно справним сідловим тягачем: «DAF XS 105/410», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним спеціалізованим напівпричепом: «Шмітц FCF24G», р.н. НОМЕР_2 , пересувався по вул. Великій Кільцевій зі сторони вул. Грицевца у напрямку пр. Московського у м. Харкові.

Рухаючись в районі буд. 3-А розташованому по вул. Велика Кільцева в м. Харкові, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, ОСОБА_8 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, проігнорував дії водія спеціалізованого вантажного тягача: «Volvo FH 13.400», р.н. НОМЕР_3 обладнаний напівпричепом «VAN HOOL», р.н. НОМЕР_4 , що рухався у попутному напрямку який повністю зупинився перед пішохідним переходом, не зменшив швидкість, не зупинив транспортний засіб, не впевнився, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та не дав дорогу пішоходам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перетинали проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автомобіля, скоївши наїзд на них. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_10 загинув.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також суд врахував складність провадження та зазначив, що у матеріалах провадження немає доказів на підтвердження відшкодування шкоди потерпілим та відсутності претензій з їх сторони.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зазначив, що судом при винесенні рішення не враховано, що обвинувальний акт перебуває на розгляді у суді, всі свідки допитані, обвинувачений визнає свою вину, шкоду потерпілим відшкодовано, тому відсутні претензії зі сторони потерпілих Просить взяти до уваги, що ОСОБА_8 співпрацює зі слідством, дає показання про обставини вчинення злочину, відомості про порушення обвинуваченим процесуальної поведінки клопотання не містить та прокурором в суді не зазначено. Крім того ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, має стійкі соціальні зв`язки.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001479 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Твердження захисника, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час відсутній, оскільки обвинувальний акт перебуває на розгляді у суді та всі свідки допитані, є непереконливими, оскільки судовий розгляд не завершений та суд вправі допитувати учасників провадження повторно або додатково, досліджувати докази для об`єктивного встановлення фактичних обставин справи. Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які підтверджують відшкодування шкоди потерпілим та відсутність претензій з їх сторони.
Доводи захисника про те що ОСОБА_8 співпрацює зі слідством, визнає свою вину, дає показання про обставини вчинення злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, має стійкі соціальні зв`язки, не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається суд першої інстанції.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисником доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4