Справа № 211/1495/22
Провадження № 1-кп/211/415/22
У Х В А Л А
13 червня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000084 від 25.01.2022 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років, залишаючись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявності ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого: не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв"язків, раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти життя та здоров"я, а також поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення (залишив місце вчинення правопорушення, не надав допомогу потерпілому, був встановлений та затриманий лише заявдяки роботі правопохоронних органів), з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов"язків, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, суду пояснив, що не вчиняв кримінального правопорушення, потерпілий його оговорює. Крім того, він має матір, 1946 року народження, яка потерпбує його допомоги. Також він має ряд хронічних захворювань, зокрема вірусний гепатит В, потребує постійного прийому ліків та належного лікування. Він не має наміру переховуватись чи впливати на свідків, навпаки бажає доводити свою невинуватість.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував, вважав можливим обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як обвинувачений має постійне місце проживання, є співвласником квартири за адерсою: АДРЕСА_1 , підтримує міцні зв"язки з матір"ю. Будь-яких доказів щодо наявності ризиків, на які посилається прокурор ним не надані, це лише припущення. Крім того, наявність тяжкого захворювання також є підставою для зміни запобіжного заходу.

Щодо міцних соціальних зв"язків із матір"ю, на які посилались обвинувачений та захисник, то прокурор зауважив на судимімсть обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, кримінальне правопорушення ОСОБА_6 було вчинено саме щодо своєї матері, після чого він разом з нею, в квартирі не проживає.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З клопотання прокурора, обвинувального акту та доданих матеріалів вбачається що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обгрунтованою, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, зокрема за злочини проти життя та здоров"я, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Враховуючи вищевикладене, стадію судового розгляду ( розпочато розгляд справи по суті, допитано потерпілого) суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його продовження. Суд приймає до уваги, що ризик впливу на потерпілого на цей час не існує, так як потерпілий допитаний у судовому засіданні, однак наразі не допитані свідки. Суд вважає, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти вказани ризикам, залишаючись на свободі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі може переховуватись від суду, впливати на свідків, тому обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Доводи захисника та обвинуваченого щодо наявності постійного місця проживання та соціальних зв"язків не були підтверджені стороною захисту та крім того, за їх наявності не виступили стримуючим фактором у поведінці обвинуваченого. Щодо наявності відповідного захворювання ОСОБА_5 та необхідності лікування, суд вважає, що такі відомості можуть бути прийняті до уваги за наявності відомостей щодо неможливості отримати відповідне лікування за місцем тримання обвинувачення та відповідних медичних документів.

При постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави, так як злочин вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 11 серпняя 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1