Справа № 172/573/22
Провадження № 1-кп/191/157/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000112 від 09.07.2022 року відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в сел. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
судимого:
- 18.07.2022 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від покарання звільнений з випробуванням строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 09 липня 2022 року близько 14:00 годин прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , з метою запропонувати продати йому раму від велосипеда. Через незачинену хвіртку ОСОБА_4 зайшов до двору де виявив, що власник вдома відсутній. В цей час ОСОБА_4 побачив купу металобрухту біля будинку та у нього виник протиправний умисел спрямований на вчинення кримінального правопорушення, а саме крадіжки майна.

Ігноруючи указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно усвідомлюючи свої дії, передбачаючи при цьому суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з корисливою метою, дістав зі свого кармана білий поліетиленовий мішок, який заздалегідь взяв із собою та почав класти металобрухт із купи собі в мішок. В цей момент із будинку вийшов ОСОБА_5 , де побачивши дану подію, власник домоволодіння вчинив словесну сварку з ОСОБА_4 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 схопив поліетиленовий мішок з металобрухтом належного ОСОБА_5 та вибіг з території домоволодіння, та зник з місця вчинення злочину, чим завдав потерпілому майнової шкоди на суму 157 гривня 60 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як грабіж вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, як викладено в обвинувальному акті. Зазначив, що матеріальний збиток потерпілому відшкодовано, майно повернуто потерпілому. В ході досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що 09.07.2022 року перебував у себе вдома. Близько 14.00 год. почув як загавкала у дворі собака. Коли вийшов з будинку побачив у своєму дворі ОСОБА_6 , який нагнувся до його купи металобрухту та клав метал до поліетиленового мішка. Після того як він йому сказав, щоб припинив та поклав на місце ОСОБА_4 схопив білий поліетиленовий мішок з металобрухтом та втік. Потерпілий також зазначив, що майнова шкода йому повністю відшкодована. Покарання просить призначити на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_6 , в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина ОСОБА_6 в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як грабіж вчинений в умовах воєнного стану.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, шляхом повернення майна, як обставини, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, обставини справи та особу ОСОБА_6 який на момент вчинення кримінального правопорушення був раніше не судимим, негативно характеризується за місцем проживання, не працюючий, на профілактичному обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку, дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Також суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, яке закріплене в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, як безальтернативне, може бути "надмірним тягарем" для нього, що призведе до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не сприятиме досягненню мети покарання.
Зокрема, у ч. 1 ст. 69 КК України закріплено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : 1) щире каяття; 2) активне сприяння розкриттю злочину; 3) добровільне відшкодування завданих збитків шляхом добровільного повернення викраденого майна (металевих виробів) потерпілому ОСОБА_5 .
Вказані обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки завдані ним збитки повністю відшкодовано потерпілому, який не має до нього претензій матеріального характеру.
Тому вважає за можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, оскільки вважає, що саме таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.
Окрім того, суд встановив, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2022 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України від покарання звільнений з випробуванням строком 1 рік.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 скоїв до постановлення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2022 року.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1, 2, 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Отже, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , на думку суду, повинно бути призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком та вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2022 року, при цьому суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2022 року за ст.263 ч.1 КК України у виді трьох років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.09.2019 року у справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнивши його від відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, що на переконання суду відповідатиме як характеру та ступеню вчинених ним кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, та сприятиме досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, у тому числі й попередження вчинення ним аналогічних кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 200,00 грн. (т.2 а. п. 47).

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.186 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2022 року за ст.263 ч.1 КК України у виді трьох років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 п. п. 1, 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №1735/22 від 13.07.2022 в розмірі 200,00 грн. (двісті) грн. 00 коп. (одержувач: ОСОБА_7 р/р КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ).

Речові докази: диск DVR-R до протоколу слідчого експерименту з підозрюваним від 13.07.2022 року (Т.2 а.п.70) - залишити в матеріалах кримінального провадження, поліетиленовий мішок з вмістом білого поліетиленового мішка (Т.2 а.п. 21-22) знищити; металевий цепок до велосипеда, три шматка трубок до рульової колонки, лівий шатун від педалі, металева пластина, яка була раніше сапою, металева трубка від рами з велосипеда (Т.2 а.п.28-29) - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1