1Справа № 335/5242/22 1-кс/335/2150/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
26.08.2022 року слідчийдругого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
18.08.2022 року відносно ОСОБА_6 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Слідчий вказує, що 18.08.2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 25, 26, 27.08.2022 року на 10:00 год. до ТУ ДБР у м. Мелітополі (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 174-а) були направлені поштовим відправленням за місцем проживання підозрюваного, та вручено адміністрації за місцем роботи ОСОБА_6 Запорізької обласної прокуратури. Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 за місцем його роботи та надсилання повідомлення про підозру за місцем проживання ОСОБА_6 .
Крім того, 19.08.2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 25, 26, 27.08.2022 року на 10:00 год. до ТУ ДБР у м. Мелітополі (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 174-а) опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто з 19.08.2022 року, ОСОБА_6 є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.
Разом з тим, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду на території населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

При цьому, ОСОБА_5 , відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.
Відповідно до декларації про майновий стан і доходи поданої суб`єктом декларування ОСОБА_5 відкрито наступні рахунки у банківських установах, а саме: АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_1 ; АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 .

Слідчий зазначає, що з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що банківські рахунки ОСОБА_5 , на які слід накласти арешт, а саме: АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_1 ; АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 підлягають конфіскації зокрема грошові кошти, котрі перебувають на вказаних рахунках, як виду покарання за вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та відповідно положень ст. 170 КПК України майно ОСОБА_5 необхідно арештувати з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що останній, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації, як виду покарання має можливість здійснити відчуження наявних на рахунках грошових коштів, які підлягають арешту.

Враховуючи наявність достатність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий просив задовольнити клопотання, постановити ухвалу про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: банківські рахунки: АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_1 ; АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 із забороною користування вказаними банківськими рахунками та здійснення будь-яких банківських операцій з наявними на рахунках грошовими коштами.

В судове засідання слідчий не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд провадження у його відсутність, клопотання підтримує з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутність та у задоволенні клопотання відмовити.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора чи підозрюваного у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
З матеріалів клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 28.04.2022 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
18.08.2022 року відносно ОСОБА_6 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Слідчий вказує, що 18.08.2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 25, 26, 27.08. серпня на 10:00 год. до ТУ ДБР у м. Мелітополі (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 174-а) були направлені поштовим відправленням за місцем проживання підозрюваного, та вручено адміністрації за місцем роботи ОСОБА_6 Запорізької обласної прокуратури. Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 за місцем його роботи та надсилання повідомлення про підозру за місцем проживання ОСОБА_6 .
Крім того, 19.08.2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 25, 26, 27.08.2022 року на 10:00 год. до ТУ ДБР у м. Мелітополі (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 174-а) опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто з 19.08.2022 року, ОСОБА_6 є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.
Встановлено, що відповідно до декларації про майновий стан і доходи поданої суб`єктом декларування ОСОБА_5 відкрито наступні рахунки у банківських установах, а саме: АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_1 ; АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.
При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавлення волі з конфіскацією майна.
Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що на даній стадії кримінального провадження під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, не входить до повноважень слідчого судді та слідчий суддя не наділений компетенцією, перевіряти обставини вчинення кримінального правопорушення та причетність осіб до злочину, з`ясовувати та перевіряти обставини вчинення злочину, досліджувати докази на підтвердження чи спростування обставин вчинення злочину, перевіряти фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує та перевіряє коло питань, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України.
Заперечення захисника не спростовують необхідності накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: банківські рахунки: АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_1 ; АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 із забороною користування вказаними банківськими рахунками та здійснення будь-яких банківських операцій з наявними на рахунках грошовими коштами.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1