У Х В А Л А
Справа № 183/2631/22

№ 1-і/183/85/22

08 серпня 2022 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області, громадянки України, не одруженої, яка має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючу, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що у провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебував обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України якій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачення по якій підтримує прокурор Чугуївської окружної прокурати Харківської області ОСОБА_3 . Ухвалою суду обвинуваченій продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 серпня 2022 року. На даний час, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, не перестали існувати ризики, передбачені пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. З метою запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3,5, ч.1 ст. 177 КПК України, просив продовжити обвинуваченій строк тримання під вартою на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, просила відмовити у клопотанні прокурора. Зазначила, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки, має двох дітей, одна з яких є неповнолітньою, а також матір, яка є інвалідом другої групи. Свідки у кримінальному провадженні допитані. Обвинувачена тримається під вартою понад два роки, а кримінальне провадження знаходиться на території, яка на теперішній час не контролюється владою України.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити у клопотанні прокурора. Вказала, що має житло за місцем прописки, може там перебувати під домашнім арештом. Запевнила суд у добросовісному виконанні процесуальних обов`язків.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (справа №636/3415/20).

Відповідно до розпорядження Верховного Суду 18.03.2022 № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

29 червня 2020 року ОСОБА_5 було затримано, ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 10 серпня 2022 року включно.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Отже, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватою, існує реальний ризик того, що обвинувачена може переховуватися від суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченій відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків та потерпілої у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу не зменшився та продовжує існувати.

При цьому суд не погоджується з доводами захисника про те, що свідки вже допитані, оскільки кримінальне провадження знаходиться у Балаклійському районному суді Харківської області, який тимчасово не здійснює правосуддя у зв`язку з запровадженням воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області. Відтак, існує висока вірогідність можливої необхідності нового допиту свідків та розгляду справи спочатку іншим судом.

Разом з тим, суд вважає недоведеним наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Можливість вчинення обвинуваченою нового злочину жодним чином не обґрунтована та є лише припущенням прокурора, яке не ґрунтується на жодних фактичних обставинах. Проте, недоведеність зазначеного ризику не нівелює встановлені судом ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи клопотання прокурору про продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.

Суд враховує, що обвинувачена має двох дітей, одна з яких є неповнолітньою донька позивача. Діти обвинуваченої проживають за місцем реєстрації ОСОБА_5 , а власником квартири, у якій зареєстрована обвинувачена є донька останньої, що підтверджується наданими захисником доказами.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Крім того, суд враховує, що обвинувачена у даному кримінальному провадженні перебуває під вартою більш ніж два роки.

Кримінальне провадження до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано.

Наказом Мінінтеграції «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні» від 22.06.2022 року № 132 затверджено оновлений перелік вищевказаних територій, до яких віднесено Балаклійську міську територіальну громаду Харківської області.

У зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження перебувають у Балаклійському районному суді Харківської області, на території м.Балаклія Харківської області ведуться активні бойові дії, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_5 на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з об`єктивних причин істотно обмежено.

Як встановлено у ч.4,5 ст.28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відтак, тримання під вартою обвинуваченої, кримінальне провадження стосовно якої з об`єктивних причин не розглядається упродовж розумного строку, суд вважає не виправданим та таким, що порушує ст.5 та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведені обставини та норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання.

Підстави для застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки обвинувачений про можливість внесення застави не повідомляв. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною цілодобово залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, прокурора та/або слідчого.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- заборонити обвинуваченій спілкування із свідками та потерпілим по кримінальному провадженні №0000775 від 29.06.2020 року у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом прокурора чи суду.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 05 жовтня 2022 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.08.2022 року о 15:30 год.

Суддя ОСОБА_1