ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5227/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/153/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
захисника- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчий суддя задовольнив клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000582 від 21 квітня 2022 року.
Накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на мобільний телефон синього кольору торговельної марки «Redmi 9Т» із чохлом чорного кольору, який поміщено у сейф-пакет №KIV2132494, який герметично упакований, на якому міститься роз`яснювальний надпис щодо його вмісту, підписи: слідчого, понятих, спеціаліста та який належить ОСОБА_7 , що був вилучений під час проведення огляду місця події за адресою: м.Тернопіль, неподалік проїзної частини по вул. Микулинецька, а саме у лісосмузі.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 -адвокат ОСОБА_9 просить вказану ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати і призначити новий розгляд клопотання в суді.
Свої доводи мотивує тим, що клопотання слідчого необґрунтоване, не наведено підстав для накладення арешту на майно, а слідчим суддею не з`ясовано усі обставини справи та не досліджено матеріали кримінального провадження.
Вказує, що порушено порядок виявлення, вилучення, оформлення та долучення до протоколу огляду місця події телефону, оскільки якщо його виявили у лісосмузі, то мала б бути долучена схема, фототаблиця його безпосереднього виявлення.
Крім того судовий розгляд проведено без участі підозрюваного, який би міг надати пояснення щодо виявлення телефону і чи він йому належить.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, що просять скасувати ухвалу, прокурора, що вважає рішення суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000582, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 квітня 2022 року близько 14.05 год. працівниками поліції по вул. Чумацька поблизу буд. №5А у м. Тернополі, виявлено гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі з метою подальшого збуту особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено.

21 квітня 2022 року було проведено огляд місця події у лісосмузі за адресою: м. Тернопіль, неподалік проїзної частини по вул. Микулинецька. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено наступну річ, а саме: мобільний телефон синього кольору торговельної марки «Redmi 9Т» із чохлом чорного кольору, який поміщено у сейф-пакет №KIV2132494 герметично упакований, на якому міститься роз`яснювальний надпис щодо його вмісту, підписи: слідчого, понятих, спеціаліста та який належить ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 21 квітня 2022 року зазначене майно, а саме мобільний телефон синього кольору торговельної марки «Redmi 9Т» із чохлом чорного кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000582 від 21 квітня 2022 року, вирішено питання про місце його зберігання.

У зв`язку із зазначеним прокурор звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на дане майно, з метою збереження речових доказів, а також зазначив, що невжиття такого заходу негативно впливатиме на дослідження усіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення, і в свою чергу на повноту та всебічність розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно клопотання, метою даного арешту вказано, що зазначений телефон має значення для розслідування даного кримінального провадження та є речовим доказом вчинення злочину і накладення арешту необхідне для проведення ком`пютерно-технічної експертизи, тобто що встановлено п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки іншим чином неможливо отримати доступ до вказаного об`єкта для проведення усіх необхідних слідчих дій, а також з метою недопущення його знищення чи відчуження.
Як зазначає прокурор, в ході досудового розслідування з метою досягнення дієвості, об`єктивності та повноти розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення істини у даному провадженні, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходів кримінального провадження, що передбачені ст. 131 КПК України, які полягають у накладенні арешту на вищевказаний об`єкт.
Вирішуючи вказане клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя виходив з того, що у органу досудового розслідування існують розумні та обґрунтовані підстави вважати, що зазначений у клопотанні телефон є речовим доказом кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1.збереження речових доказів; 2. спеціальної конфіскації; 3.конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4.відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

В даному випадку, вирішуючи питання про накладення арешту на майно, слідчим суддею в повній мірі було дотримано вказаних вимог, дано вірну оцінку зазначеним вище обставинам, перевірено та з`ясовано відсутність негативних наслідків застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у зв`язку із чим було прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Твердження апелянта, що огляд місця події проведено із порушеннями і протокол не відповідає вимогам ст. 104, 105 КПК України не підлягають задоволенню, оскільки до протоколу у відповідності до зазначених норм долучено оптичний носій інформації із відеозаписом огляду місця події, згідно якого можливо встановити місце виявлення та процес вилучення телефону.
Крім того, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею в даному випадку не було допущено порушень вимог кримінального процесуального закону щодо порядку розгляду клопотання про арешт майна, про які стверджує апелянт.
Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляцію захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

На підставі наведено, керуючись ст.ст. 170-172, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2022 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді