БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/580/22
Провадження № 1-кс/497/205/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу

31.03.2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Болградського району Одеської області, громадянина України, гагауза за національністю, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 18.12.2015 року Болградським РС ГУДМС України в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:
31.03.2022 року слідчий Відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000155 від 29.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2022 року, вранці, більш точний час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у домоволодінні по АДРЕСА_1 за місцем свого мешкання, керуючись корисливими мотивами, отримав від невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_8 пропозицію вступити в протиправну змову, спрямовану на організацію незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова, поза межами прикордонного контролю, громадянина України ОСОБА_7 , за грошову винагороду у сумі 3500 доларів США, на що ОСОБА_5 погодився, розподіливши між собою ролі кожного.

Згідно досягнутої змови, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 повинна була доставити ОСОБА_7 з міста Одеса до с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, за що отримати кошти від нього, та передати його ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був забезпечити переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України з Республікою Молдова поза межами встановленого пункту пропуску, за що отримати суму коштів від невстановленої слідством особи в розмірі 100 доларів США.

В той же день, 28.03.2022 року, вранці, більш точний час в ході слідства не встановлено, з метою забезпечення реалізації спільного умислу, ОСОБА_5 , за допомогою телефонного зв`язку, вступив у спільну змову зі своїм знайомим громадянином Республіки Молдова ОСОБА_9 , який проживає у місті Калараш Республіки Молдова, з яким, керуючись спільними корисливими мотивами, домовився щодо сприяння ним в незаконному, поза визначеними пунктами пропуску, переправленні через державний кордон України до Республіки Молдова громадянина України ОСОБА_7 , а саме між населеними пунктами Малоярославець Перший Болградського району Одеської області (Україна) та селом Твардиця Тараклійського району (Республіки Молдова), за що запропонував йому частину грошових коштів.

Згідно досягнутої домовленості ОСОБА_10 повинен був очікувати ОСОБА_7 безпосередньо перед лінією державного кордону на цьому напрямку та перемістити ОСОБА_7 через державний кордон України вглиб території Республіки Молдова, таким чином фактично сприявши в організації процедури незаконного переправлення особи через державний кордон України, за що він повинен був отримати частину грошових коштів.

28.03.2022 року приблизно о 19:00 годині, точний час досудовим слідством не встановлено, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_8 , виконуючи свою роль у спільному умислі на невстановленому автомобілі доставила ОСОБА_7 на околицю с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, де передала його ОСОБА_5 для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Республікою Молдова, поза межами встановленого пункту пропуску, за що отримала від ОСОБА_7 суму коштів у розмірі 3500 доларів США, частину з яких повинна була передати ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_5 , виконуючи свою роль у спільному умислі, спільно з ОСОБА_7 , який діяв відповідно до вказівок і порад останнього, на автомобілі марки «VolkswagenТ4» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , поїхали з с. Дмитрівка Болградського району Одеської області в напрямку села Малоярославець Перший Болградського району Одеської області, за яким проходить державний кордон України з Республікою Молдова.

Дотримуючись заздалегідь визначеного маршруту, ОСОБА_5 прослідував автомобілем в напрямку поля за межами с. Малоярославець Перший, де його очікував ОСОБА_10 у заздалегідь обумовленому місці здійснення незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова.

28.03.2022 року приблизно в 20:30 годині, при намаганні ОСОБА_7 незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Молдова у обумовленому місці у напрямку між населеними пунктами с. Малоярославець Перший Болградського району Одеської області України та селом Твардиця Тараклійського району Республіки Молдова ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були викриті працівниками НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

29.03.2022 року о 18:00 годині відділенням № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст. 208 КПК України затриманий громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянин Республіки Молдова ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За результатами зібраних доказів о 15 годині 12 хвилині 30.03.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена з корисливих мотивів.

В судовому засіданні:
- слідчий своє клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, стверджуючи про обґрунтованість підозри та наявності цілого ряду ризиків, а саме: - тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному, що може спонукати останнього приховатися від суду і слідства; - перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом може вчинити тиск на свідка, який саме і є тією особою, переправлення якого на територію Молдови було організовано підозрюваним;

- прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджував, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжкого злочину, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду.
Досудове розслідування триває всього декілька днів, та не всі докази зібрані і перевірені, також не встановлено особу третього співучасника.
Крім цього, прокурор зауважив, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб та Указом Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб та на разі усі державні органи не можуть здійснювати свої функції у звичайному режимі.
Наразі, як стверджував прокурор, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Також прокурор стверджував, що при визначенні розміру застави підозрюваному, слід врахувати виключні обставини, а також те, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та заставу слід визначити в значно більшому розмірі, достатньому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в цілому не заперечував щодо клопотання слідчого і прокурора, однак просив визначити йому розмір застави, яку він бажає внести в сумі 200 000.00 гривень. Підтвердив, що має не погане матеріальне становище: на праві власності йому належить житловий будинок в АДРЕСА_3 , автомобіль. Його дружині також належить квартира в с.Нова Долина Одеського району, автомобіль BMW Х1. У сім`ї є збереження, що забезпечать можливість внесення застави, оскільки за станом здоров`я він не зможе перебувати під вартою, потребує постійного медичного спостереження та прийняття ліків, спеціального харчування. Він особисто не працює, втім дружина є ФОП, вид діяльності оптова торгівля на промринку «7 кілометр».
Також стверджував, що до вчинення кримінального правопорушення, у якому його підозрюють він ніякого відношення не має, просто опинився не в тому місці і не в той час.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в цілому не заперечувала щодо поданого клопотання, наполягала на визначенні розміру застави в сумі 200 000 гривень, яку спроможний внести її підзахисний, що саме такий запобіжний захід дозволить підозрюваному виконати усі покладені на нього обов`язки, зібрати усі необхідні докази своєї невинуватості.
Звернула увагу на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має достаньо нерухомого майна і рухомого, має постійне місце проживання і реєстрації. Крім того, стан його здоров`я є незадовільним, потребує постійно медичного спостереження та прийняття ліків, що свідчить про неможливість його перебування під вартою.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час судового розгляду клопотання встановлено, що відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000155 від 29.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.03.2022 року о 18:00 годині відділенням № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст. 208 КПК України затриманий громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянин Республіки Молдова ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За результатами зібраних доказів о 15 годині 12 хвилині 30.03.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000155 від 29.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- повідомленням начальника НОМЕР_3 прикордонного загону полковника ОСОБА_12 про виявлення ознак кримінального правопорушення ;

- протоколом затримання особи громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- протоколом затримання особи громадянина Республіки Молдова ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом обшуку транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen Т4, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- протоколом огляду мобільного телефону (смартфону) виробника Apple iPhone, у корпусі сірого кольору, у чохлі темно-синього кольору від 30.03.2022, вилученого у ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду мобільного телефону марки Samsung моделі Galaxy A51, у корпусі перламутрового чорного кольору, у силіконовому чохлі від 30.03.2022, вилученого у Іонел Ю;

іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа
Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України слід зазначити про наступне.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).
Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Наразі причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років, само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;
- реальний ризик впливу на свідка,
- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного.
- обставини при яких було вчинено дане кримінальне правопорушення підозрюваним, та ще й в умовах воєнного стану.
Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.
Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише два дні, усі необхідні і достатні докази не зібрані, не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Щодо визначення застави:
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, з його слів:

- на праві власності йому належить житловий будинок в с. Дмитрівка, автомобіль Volkswagen T4, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, земельна ділянка біля 3 га в с.Дмитрівка Болградського району Одеської області від якої отримує дохід;
- йому та дружині належать дві квартири в с.Нова Долина Одеського району;
- його дружині також належить автомобіль BMW Х1.
У сім`ї є збереження, а також дружина є ФОП, вид діяльності оптова торгівля на промринку «7 кілометр».
Тобто у підозрюваного ОСОБА_5 є достатні збереження, являється громадянином України, тяжкість кримінального злочину, введення воєнного стану на території України, обставини і суть кримінального правопорушення, в якому підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481.00 гривень х 400 = 992 400,00 гривень), яка здатна забезпечити підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 176-178, 182, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Відділення № 2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000155 від 29.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 18:00 години 27 травня 2022 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992 400,00 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27 травня 2022 року 18:00 години.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор»
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення видано сторонам відразу ж після проголошення вступної і резолютивної частини.

Слідчий суддя: ОСОБА_1