Справа № 740/3729/21
Провадження № 1-кп/740/62/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

- потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

- обвинувачений ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині об`єднане кримінальне провадження № 0000344 та 0000468 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ічні Ічнянського району Чернігівської області, є громадянином України, зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27.09.2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.09.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області, який частково скасовано вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 року в частині призначеного покарання за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 71 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 71 КК України і призначено остаточне покарання у вигляді 6 місяців арешту; 10.02.2021 року звільнений з Чернігівського слідчого ізолятора № 31 по відбуттю строку покарання;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.05.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту; 10.02.2021 звільнений з Чернігівського слідчого ізолятора № 31 по відбуттю строку покарання;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.12.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.12.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

установив:

ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи незняту та непогашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення за таких обставин.

17.04.2021 у період часу з 01:00 год. по 02:00 год. ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів через хвіртку проник на територію господарства за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому шляхом пошкодження дверної коробки та врізного замка проник до господарського приміщення, що розташоване не території вищевказаного подвір`я, звідки таємно, повторно викрав зварювальний апарат кустарного виробництва вартістю 2400,00 грн, дриль ИЭ 1022А вартістю 583,33 грн, дриль марки «Арсенал ДУ 13/1000» вартістю 550,00 грн, дриль-шуруповерт марки «Темп ДЭ 400» вартістю 327,50 грн, пилу дискову марки «Vorskla ПМЗ 2000 С» вартістю 1062,60 грн, кутову шліфувальну машинку марки «Фиолент МШУ 9-16-180» вартістю 1517,01 грн, алюмінієву соковижималку вартістю 114,70 грн, після чого, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 6232,64 грн.

29.05.2021 у період часу з 13:00 по 14:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на території дачного будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення з корисливих мотивів, упевнившись у тому, що його дії є непомітними для ОСОБА_9 та сторонніх осіб, повторно таємно з кишені потерпілого викрав мобільний телефон марки NOMI і284 вартістю 386,67 грн, з шиї потерпілого зняв срібний ланцюжок 925 проби масою 22,79 г вартістю 5214,44 грн та срібний хрестик 925 проби масою 5,88 г вартістю 1345,36 грн. Після цього, вийшовши з будинку, ОСОБА_10 викрав велосипед марки Kettler Alu-Rad Daxi 28 вартістю 4633,00 грн, після чого отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 11 579,47 грн.

Такими діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_8 , вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_9 , вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальних актах, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, розкаявся та шкодував у вчиненому. Пояснив, що здійснив крадіжки з метою збагачення, потрібні були гроші, на той час він не працював, мав скрутне фінансове становище; викрадене майно продав.

Показання обвинуваченого ОСОБА_10 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засідання пояснив, що вранці виявив зникнення майна, яке знаходилося в нього в сараї. До цього часу викрадене майно не повернуте. Цивільний позов він не подавав. Просив покарати обвинуваченого за всією суворістю закону.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюють ся.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_8 , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_9 , вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинені ОСОБА_10 кримінальні правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким і тяжким злочинами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує особу обвинуваченого, який не працює, хоч працездатного віку, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини.
Також суд ураховує досудову доповідь центру пробації, згідно з якою виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_10 має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій інкримінованих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.
При цьому суд ураховує принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою визначено мету покарання.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_10 вчинив указані кримінальні правопорушення до ухвалення останнього вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2021 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, то суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення під час попереднього судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 18.11.2020 по 10.02.2021, і початок строку відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку.

У вказаному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_9 подано цивільний позов, в якому він просив стягнути з ОСОБА_10 на свою користь 11 600,00 грн на відшкодування майнової шкоди.

Обвинувачений під час судового розгляду визнав указаний цивільний позов повністю.

Статтею 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 127, ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода заподіяна не з її провини.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 у повному обсязі.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз, які згідно з довідками Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру становлять загальну суму 4 633,74 грн (3432,40+1201,34) та на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів та скасування арешту майна суд не вирішує у зв`язку з відсутністю в матеріалах кримінального провадження відомостей про це.

Керуючись ст. 124, 128, 129, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням покарання, призначеного ОСОБА_10 за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_10 призначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення під час попереднього судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 18.11.2020 по 10.02.2021, і початок строку відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 11 600 (одинадцять тисяч шістсот) гривень на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 4 633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) гривень 74 коп. витрат на залучення експерта для проведення експертиз.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1