Справа № 626/1949/20
Провадження № 1-в/626/71/2022
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2022 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Красноградського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про звільнення від покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Поділля Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого Красноградським районним судом Харківської області: 22.06.2005 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 12.10.2005 року за ч.1 ст.164, ч.2 ст.309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 16.01.2015 року за ч.2 ст.307 КК України до 4 років, позбавлення волі, 07.08.2020 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, 15.04.2021 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, -

ВСТАНОВИВ :

11.07.2022 року Красноградський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року.

В поданні зазначено, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15.04.2021 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Крім того, ОСОБА_3 вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04.08.2021 року засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, а 26.05.2022 року засуджено вироком Красноградського районного суду Харківської області за ч.2 ст.190 КК України, відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання 2 роки 4 місяці позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховується з дня його фактичного затримання 22 жовтня 2021 року.
Красноградський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області просить звільнити засудженого від призначеного за вироком покарання, посилаючись на те, що іспитовий строк закінчився.

Вивчивши клопотання Красноградського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області та додані до нього матеріали, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 КК України.

Положення ч. 1 ст. 78 спрямоване на стимулювання засудженого до законослухняної поведінки та виправлення. Стосовно засудженого, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового злочину (що підтверджується довідкою про перевірку на судимість) , наступного дня після закінчення іспитового строку до суду направляються подання для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання та справа. У цьому випадку суд зобов`язаний (саме зобов`язаний, а не може) звільнити засудженого від призначеного йому покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд, згідно ч. 3 ст. 78 України, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує покарання, яке було призначено засудженому за попереднім вироком і від якого він був умовно звільнений з випробуванням, або призначає покарання за сукупністю вироків за іншими правилами, визначеними в ст. ст. 71, 72 КК України.

Виходячи з того, що відповідно до ч. 2 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК України вчинення протягом іспитового строку нового злочину є підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, Пленум Верховного Суду України рекомендує судам не застосовувати повторно до таких осіб звільнення від відбування покарання з випробуванням під час розгляду справи про новий злочин. Обмежень же щодо повторного застосування ст. 75 КК України стосовно особи, яка вчинила новий злочин після звільнення від призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 78 КК України, закон не містить.

Із змісту п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України ,клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 5, 8, 9, 13-3 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Дана стаття передбачає обчислення іспитового строку осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 72, 75-78 цього Кодексу не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інші злочини, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально.

Згідно правового висновку, викладеного у Постанові ОП ККС ВС у справі № 443/806/19 (провадження № 51-5994кмо20) якщо особа вчинила кримінальне правопорушення, яким їй призначається покарання у виді позбавлення волі, до постановлення двох вироків в інших справах, кожен із яких виконується самостійно, зокрема, в одному з яких призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а інший вирок виконується самостійно у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, то при призначенні покарання вимоги ч. 4 ст. 70 КК України застосовуються тільки до вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

У разі, якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку - положення ст. 71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

Суд, призначивши покарання за сукупністю злочинів, коли особа до ухвалення вироку в першій справі вчинила інші злочини, має право лише після призначення остаточного покарання за спеціальними правилами частини 4 статті 70 КК вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст. 75 КК, або на підставі сукупної оцінки всіх вчинених злочинів не застосовувати такого з урахуванням суспільної небезпечності як вчиненого, так і особи.

Зміст і логіка закону України про кримінальну відповідальність у цьому контексті полягає в тому, що призначення покарання особі, яка вчинила більше одного злочину, має передбачати оцінку всієї сукупності злочинів, вчинених до ухвалення вироку, оскільки така сукупність визначальною мірою характеризує ступінь суспільної небезпечності як винуватої особи, так і вчинених нею злочинів, належна оцінка чого є передумовою обрання належного заходу кримінально-правового впливу за правилами ст. 70 КК.

Таким чином, оскільки вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04.08.2021 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, а вирок Красноградського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України виконувався самостійно, а крім того ОСОБА_3 а 26.05.2022 року засуджено вироком Красноградського районного суду Харківської області за ч.2 ст.190 КК України, відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання 2 роки 4 місяці позбавлення волі, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні подання начальника Красноградського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Харківькій області про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 75, 78 КК України; ст. ст. 369-372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 165 КВК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання Красноградського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про звільнення від покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням іспитового строку - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя