Провадження № 1-кп/638/821/22
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
-№0000404 від 11.04.2021 року,
-№0000148 від 24.01.2022 року;
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, малолітніх дітей на утриманні не має, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-05.03.2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;
-21.09.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний 06.04.2021 року приблизно о 19 годині, перебуваючи в приміщенні аптеки «911», яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т. Перемоги, буд. 62, де побачив, як незнайома жінка бере з прилавку мобільний телефон: Iphone X, Silver, 256GB, як він з`ясував пізніше, з метою повернення його власниці. При цьому у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вказаним телефоном шляхом обману. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння телефоном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , вступив в розмову з жінкою та повідомив їй завідомо неправдиві відомості про те, що вказаний телефон належить його дружині, чим ввів її в оману, після чого та відала йому мобільний телефон, яким ОСОБА_4 у подальшому розпорядився на свій розсуд, обернувши його на свою користь, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , розмір якої, згідно висновку судової експертизи №140 від 11.08.2021, складає 21360,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_4 , 31.01.2022 року, близько о 17 годині, маючи злочиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, зайшов до торгівельного залу магазину «Sportmaster», який знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Науки, буд. 24, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «АТЛЕТІКС».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 , упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, підійшов до торгівельної вітрини з чоловічим одягом, шляхом вільного доступу, взяв куртку чоловічу 110786DMX-B1 з мембраною, чорного кольору, розмір 50, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19М, складає 1199 грн. 00 коп.. Після чого ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до примірочної магазину «Sportmaster», де таємно вище зазначений товар приховав під свою куртку.
В подальшому, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, направився до виходу, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був зупинений співробітниками магазину «Sportmaster».
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення злочин, перебачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою провину у фактично вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснив при цьому, що повністю згоден з тими обставинами, що викладені в обвинувальних актах та які дійсно мали місце, також кваліфікація інкримінованих йому злочинів йому зрозуміла та заперечень з цього приводу він не має.
Пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та приймаючи до уваги, що прокурори не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі підсудний та потерпілі, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши підсудному про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд, допитавши у судовому засіданні підсудного та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу підсудного, дійшов висновку, що події правопорушень мали місце, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, закінчений замах на таємне викрадення чужого мана (крадіжка), вчинене повторно.
Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує: тяжкість скоєних злочинів, які згідно зі ст.12 КК України є нетяжкими злочинами; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що підсудний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з загальною середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий, останній раз 21.09.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням іспитового строку 2 роки в порядку ст.75 КК України, в період іспитового строку вчинив новий злочин, на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебуває. Згідно досудової доповіді, наданої представником органу пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
В силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання підсудному ОСОБА_4 суд вважає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
В силу ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання підсудному ОСОБА_4 суд вважає рецидив злочину.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, скоєння злочинів повторно, даних про особу підсудного, визнання ним вини та щирого каяття, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, покарання в межах зазначених статей у виді обмеження волі.
При призначенні остаточного покарання суд враховує той факт, що ОСОБА_4 раніше був засуджений відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 за ч. 2 ст. 389 КК України, згідно якого було призначено покарання у виді одного року обмеження волі. В силу ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання та встановлено два роки іспитового строку.
Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими встатті 72 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Остаточне покарання суд призначає відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України та ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.09.2021, згідно якого було призначено покарання у виді одного року обмеження волі.
Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь суми матеріальних збитків у розмірі 21360,00 грн.
При вирішенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 21360,00 грн. на користь ОСОБА_5 суд бере до уваги, що позов повністю визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 , який погодився з тим, що його неправмірними діями потерпілій була завдана матеріальна шкода. Приймаючи до уваги наведені обставини, а також враховуючи положення статей 23, 1166, 1167 ЦК України, суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 349, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України визначити покарання ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком за вчинення крмінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.09.2021, у вигляді 1(одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення суми матеріальних збитків у розмірі 21 360,00 грн. задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) суму матеріальних збитків у розмірі 21 360,00 (двадцять одна тисяча триста шістдесят) грн. 00 коп.
Речові докази: чоловічу куртку - 110786DMX-B1 з мембраною, чорного кольору, розмір 50, залишити у відповідального зберігача ТОВ «АТЛЕТІКС» - ОСОБА_7 ;
-диск з відеозаписом з камери спостереження за 23.01.2022 року в приміщенні магазину «Sportmaster», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, буд. 24, залишити в матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів: засудженому з дня отримання копії вироку, іншим учасникам судового провадження з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Підсудному та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1