ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/226/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0002852 від 28.09.2019 року, за апеляційними скаргами прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_9 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15 липня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002852 від 28.09.2019 року, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру до направлення обвинувального акту до суду, на підставі п.10 ч.1 ст.218 КПК України.
Закриваючи провадження у справі на підставі п.10 ч.1 ст.218 КПК України, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було складено та направлено до суду після закінчення строків досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 вказує, що ухвалене судом рішення не відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Звертає увагу, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002852, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, були внесені 28.09.2019 року і, в подальшому ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25.09.2020 року строк досудового розслідування продовжено на шість місяців, тобто до 28.03.2021 року.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно встановив факт набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної з 25.01.2021 року, а не з 15.03.2021 року, оскільки відомості про належне вручення їй повідомлення про підозру 25.01.2021 року в матеріалах провадження відсутні.
На думку апелянта, набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної з 15.03.2021 року підтверджується повідомленням про підозру, врученому заступнику директора ПП Східний масив, яке обслуговує будинок, де остання зареєстрована і проживає.
Апелянт стверджує, що саме з дати 15.03.2021 року починається перебіг строку досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України, а не з 25.01.2021 року, як помилково визначив суд першої інстанції.
В період з 13.07.2021 року по 03.09.2021 року виконувались вимоги ст.290 КПК України, а тому у строк досудового розслідування він не зараховується, у зв`язку з чим останнім днем строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слід вважати 12.10.2021 року.
Оскільки обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скерований прокурором до Тернопільського міськрайонного суду 03.09.2021 року, сторона обвинувачення вважає, що строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України, було дотримано.
Просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15.07.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0002852 від 28.09.2019 р. на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 вважає ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.07.2022 року незаконною, оскільки вона не відповідає обставинам справи.
В обґрунтування своїх доводів наводить мотиви, аналогічні тим, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора і також вважає, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно рахувати з 15.03.2021 р., як дати набуття статусу підозрюваної ОСОБА_7 .
Просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15.07.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0002852 від 28.09.2019 р. відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, потерлілу ОСОБА_9 та прокурора, які підтримали подані ними апеляційні скарги і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції; обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які ухвалу суду першої інстанції вважають законною та обґрунтованою і тому просять відмовити у дозволенні поданих апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження тв обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Виходячи зі змісту ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року, своє рішення щодо закриття кримінального провадження суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було направлено до суду після закінчення строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.
Згідно приписів статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Тобто, суд може проводити розгляд кримінального провадження лише щодо особи, якій висунуто обвинувачення. При цьому, висунення обвинувачення повинно бути проведено у законодавчо визначений процесуальний спосіб, що передбачає: вчинення такої дії компетентною особою та в межах строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України.
Як слідує з матеріалів провадження, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КПК України відносно ОСОБА_7 , внесені до ЄРДР 28.09.2019 р. за № 0002852.
Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України є нетяжким злочином.
Відповідно до частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчувався 28.09.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.09.2020 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002852 від 28.09.2019 р. продовжено на шість місяців до 28.03.2021 р.
Частиною 3 статті 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.
Як встановлено судом першої інстанції 25 січня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за 0002852 від 28.09.2019 р. складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КПК України, яке надіслано ОСОБА_7 у встановленому законом порядку.
Такий висновок місцевого суду базується на отриманих з Офісу Генерального прокурора відомостях із Єдиного реєстру досудових розслідувань, якими підтверджується факт складання повідомлення про підозру та вручення її ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002852 від 28.09.2019 р. саме 25.01.2021 р.
Таким чином, передбачений п.4 ч.3 ст.219 КПК України строк досудового розслідування після повідомлення про підозру закінчувався 25.03.2021 р.
Відповідно до матеріалів провадження 25.01.2021 р. постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному упровадженні було зупинено та оголошено ОСОБА_7 у розшук, проте, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22.02.2021 р. вказану постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення особи в розшук скасовано.
Також, постановою слідчого від 08.02.2021 р. досудове слідство у кримінальному упровадженні зупинено і ОСОБА_7 нову оголошено в розшук, але ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 20 квітня 2021 р. постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення особи в розшук скасовано.
Згідно ч.5 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею
Таким чином, з урахуванням приписів вказаної правової норми, станом на 20 квітня 2021 року строк досудового розслідування уже закінчився, оскільки перевищував двомісячний термін з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, визначений ч.3 ст.219 КПК України.
Поряд з цим, 12 березня 2021 р. досудове розслідування у даному кримінальному провадженні постановою слідчого знову зупинено і ОСОБА_7 оголошено в розшук, однак ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26 травня 2021 р. зазначену постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення особи в розшук скасовано. Тому до строку досудового розслідування включається також строк з 12 березня 2021 р. по 26 травня 2021 р.
Крім цього, постановою слідчого від 23 березня 2021 р. досудове розслідування у справі знову було зупинено, а 24 березня 2021 р. відновлено і цією ж датою зупинено та відновлено 02 липня 2021 р, після чого 13 липня 2021 р. повідомлено ОСОБА_7 . Про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, а 03 вересня 2021 р. прокурором складено обвинувальний акт за ст.128 КК України та направлено до суду.
Виходячи з приписів ч.5 ст.219 КПК України у строк досудового розслідування включається також 24 березня 2021 р., коли було відновлено кримінальне провадження, а також період з 02 липня 2021 р. по 13 липня 2021 р.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.128 КПК України було складено та направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

Доводи прокурора та потерпілої ОСОБА_9 щодо необхідності обчислення строку досудового розслідування з 15.03.2021 р.. тобто з дати, коли, на думку апелянтів ОСОБА_7 набула статус потерпілої, також були предметом дослідження місцевого суду і отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
Зокрема, такі доводи апелянтів базуються на тому, що 25 січня 2021 р. ОСОБА_7 не набула статусу потерпілої, оскільки не було належного підтвердження про факт вручення їй повідомлення про підозру.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що згідно п.1 параграфу 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудового розслідування, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р. № 139 (далі- Положення), реєстр створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.
Згідно п.1 параграфу 2 Положення до Реєстру вносяться, в тому числі, відомості про час та дату повідомлення про підозру, зміну повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Це повністю узгоджується з приписами частини 4 статті 278 КПК України, за змістом якої дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно відомостей з Єдиного реєстру досудових у кримінальному провадженні № 0002852 від 28.09.2019 р., які на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 06.12.2021 р. були направлені до суду першої інстанції та були предметом його дослідження, встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 датується 25 січня 2021 р. Будь-які інші дати повідомлення ОСОБА_7 про підозру, в тому числі 15 березня 2021 р., у відомостях внесених в ЄРДР відсутні.

Твердження сторони обвинувачення стосовно того, що ухвалою слідчого судді від 22 лютого 2021 р., якою скасовано постанову слідчого від 25 січня 2021 р. про зупинення кримінального провадження, ОСОБА_7 визнано такою, що не набула статусу підозрюваної з 15 січня 2021 року, то колегія суддів їх не враховує з огляду на наступне.
У кримінальному процесуальному праві преюдиції, як загальні положення (правила, факти), в силу яких суд, який здійснює оцінку доказів, вправі вважати встановленими обставини, що мають значення для вирішення кримінальної справи, як такі, що не потребують повторного чи додаткового дослідження, оскільки факт розцінюється суддею як безспірний (встановлений компетентним органом і такий, що спрощує оцінку даних), є допустимими для застосування виключно у випадках, прямо передбачених у КПК.
Відповідно до статті 90 КПК таким, що має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів, є рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Отже, стаття 90 КПК вказує лише на преюдиціальне значення рішення національного чи міжнародного суду, яким встановлено порушення прав і свобод людини, для вирішення питання щодо допустимості тих чи інших доказів, до яких вищесказана ухвала слідчого судді не відноситься.
Крім того, дата повідомлення про підозру ОСОБА_7 25 січня 2021 р. визначена відомостями з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002852 від 28.09.2019 р., оцінку яким надано вище.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України відповідає вимогам закону і підстав для її скасування, про що ставлять питання прокурор та потерпіла, не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді