Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-в/711/112/22
Справа № 711/3499/22
УХВАЛА
03 серпня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ Черкаський СІЗО» ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Черкаси клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджена ОСОБА_5 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи його наступним. Вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 01.02.2019 року вона засуджена за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 14.12.2018 року, кінець строку відбування покарання 14.12.2022 року. Має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2016 року народження. Раніше не судима, має 3 заохочення та 11 стягнень, які погашені в установленому законом порядку. На день подання клопотання фактично відбула 3 роки 7 місяців призначеного покарання. Просить звільнити її від відбування призначеного покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 підтримала своє клопотання та просила суд його задовольнити, а також додала, що зверталась до адміністрації установи з заявою, щоб дозволили їй працювати. Але в установі СІЗО немає ніякого виробництва.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення, оскільки вважає, що ОСОБА_5 не довела свого виправлення, її поведінка під час відбування покарання посередня, має стягнення, хоча вони і погашені, але це не доводить того, що засуджена вже виправилась.

Представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Звернув увагу на те, що слідчий ізолятор дійсно не розрахований для праці, на його території немає виробництва.

Вислухавши засуджену ОСОБА_5 , представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та особову справу засудженої, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з вимогами ч.1 та п.1 ч.2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 2 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно ч.2 ст.50 КК України кримінальне покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;.

Таким чином, підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів:

- доведення засудженим свого виправлення через сумлінну поведінку і ставлення до праці (ч.2 ст.81 КК)

- фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч.3 ст.81 КК).

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Положеннями ч.1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримана 14.12.2018 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 185 КК України. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 17.12.2018 року щодо підозрюваної ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.01.2019 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до одного року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік.

За даною справою ОСОБА_5 засуджена вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 01.02.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Рішенням засідання Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (витяг з протоколу № 1.64/10-2022 від 10.05.2022 р.) ОСОБА_5 визначено для відбування покарання мінімальний рівень безпеки із загальними умовами тримання для жінок, вперше засуджених до позбавлення волі.

Згідно характеристики від 02.08.2022, засуджена ОСОБА_5 прибула в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» 22.12.2018 року, за час перебування в установі характеризується позитивно, мала 11 стягнень, але згідно п.14 ст. 134 КВК України визнана такою, що не має стягнень, також має 3 заохочення за виконання правил та обов`язків внутрішнього розпорядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Постійно утримує в чистоті спальне місце, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. На профілактичному обліку в установі як особа, що схильна до самогубства чи самоушкодження, не перебуває. Соціальні зв`язки з рідними підтримує.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення суди повинні перевіряти сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого протягом усього строку відбування покарання, адже висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе дострокове звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

При вирішенні клопотання, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого особи є правом, а не обов`язком суду.

Факт підтримання рівних взаємовідносин з іншими засудженими, адекватність реагування на критику в свою адресу та дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом не є достатньою правовою підставою для безумовного застосування положень ст. 81 КК України та звільнення засудженого від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Разом із тим, суд враховує те, що ОСОБА_5 , хоча і має стягнення, які вже погашені, але має і три заохочення, сумлінно ставиться до виконання обов`язків внутрішнього розпорядку, не конфліктна, що свідчить про можливість дотримання нею правослухняної поведінки без застосування заходів стороннього впливу.

За таких обставин, суд вважає, що подальше реальне виконання призначеного покарання є недоцільним, оскільки засуджена своєю сумлінною поведінкою в процесі відбування покарання довела своє виправлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539, 369-372 КПК України, ч.3 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково від подальшого відбування покарання призначеного вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 01.02.2019 року на невідбутий строк 04 (чотири) місяці 11 (одинадцять) днів.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі вчинення нею протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначатиме їй покарання за правилами складання покарань за сукупністю вироків, передбаченими статтями 71 і 72 Кримінального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 05.08.2022 року о 13.00 год.

Суддя: ОСОБА_1