Справа № 752/5471/22
Провадження №: 1-кп/752/1422/22
У Х В А Л А
01.08.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
у ході проведення відкритого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000669 відносноОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із незаконним проникненням до житла, вчиненого в умовах воєнного стану.

01.08.2022 в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60-т діб, мотивуючи яке вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, просив зважити на кваліфікацію кримінального правопорушення та саму особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, усвідомлює тяжкість передбаченого законодавством покарання та, за умов воєнного стану, може вчинити дії, спрямовані на ухилення від суду, скориставшись тим, що правоохоронці несуть посилену службу. На думку прокурора, не маючи міцних соціальних зв`язків і постійного місця роботи обвинувачений, схильний до вчинення інших майнових злочинів, адже потребує засобів до існування. Заявляючи своє клопотання прокурор пояснив, що не вбачає за можливе застосувати до ОСОБА_5 особисту поруку чи інший, більш м`який вид запобіжного заходу, а з огляду на схильність до криміногенних потреб обвинуваченого, визначення розміру застави вбачається недоцільним.
Захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення заявленого клопотання, зокрема, захисник посилався на недоведеність і надуманість ризиків, безпідставність тверджень про відсутність соціальних зв`язків та неможливості визначення розміру застави, клопотав про обрання для ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою його місця реєстрації, посилався на наявність у обвинуваченого родини та статусу підприємця.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Потерпілий висловився щодо доцільності продовжуваного тримання обвинуваченого під вартою, вказуючи на аморальність вчинку ОСОБА_5 , а також на те, що йому надходять у мобільний за стосунок фото його викраденого майна з пропозиціями вести перемовини.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Заслухавши думку сторін та потерпілого, суд вважає частину проголошених прокурором ризиків реальними та такими, що не зникли, зокрема, щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, кваліфікацію інкримінованого злочинного діяння, тяжкість передбаченого покарання, а також з огляду на стадію кримінального провадження, де не проведено допити свідків і потерпілого, не досліджувалися докази.
Також суд вважає, що продовження запобіжного заходу з урахуванням його тривалості все ще не виходить на цей час за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується.
При цьому суд враховує практику Європейського суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.
Також суттєвим є те, що у країні триває військовий стан, працівники правоохоронних структур несуть посилену службу та залучені до заходів із забезпечення обороноздатності держави, що дає підстави вести мову про відсутність гарантій належного контролю за дотриманням обвинуваченим умов відбуття іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у разі задоволення відповідного клопотання захисника.
Також суд зазначає, що в ухвалі від 07.06.2022 у цій справі вже надавалася оцінка вимогам сторони захисту про можливість застосування домашнього арешту і станом на 01.08.2022 суду не було представлено підтвердження реальної можливості ОСОБА_5 мешкати і постійно перебувати на адресою, вказаною як місце його реєстрації.
На переконання суду інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Розмір застави за приписами ч. 5 ст. 182 КПК України визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом з`ясовано, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування розмір застави не було визначено, тоді як інкримінований злочин не підпадає під перелік злочинів, що наведений у ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому клопотання захисника в цій частині є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню шляхом визначення для обвинуваченого розміру застави.
При визначенні розміру застави судом враховуються чинники, які слугують обґрунтуванням для застосування продовжуваного тримання під вартою, які переважають над поясненнями обвинуваченого щодо його майнового стану.
Керуючись ст. 177, 182, 194, 333, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
2. Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 29.09.2022 включно.
3. Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 01.08.2022.
4. Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та про визначення розміру застави задовольнити частково.
5. Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 55 (п`ятдесяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 455 (сто тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

6. На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до прокурора і суду, із встановленою періодичністю; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
7. Визначити обвинуваченому 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
8. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, якийпідтверджує внесення застави на депозитний рахунок Голосіївського районного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

9. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

10. В іншій частині клопотання захисника відмовити.

11. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1