Справа № 372/1947/22
Провадження 1-кс-552/22
ухвала
Іменем України

17 серпня 2022 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

12.08.2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке обґрунтовує тим, що 02.08.2022 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області (справа № 372/1947/22, накладено арешт на майно, в межах кримінального провадження № 0000820 відомості про яке внесено до ЄРДР 22.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, а саме: самоскид марки «MERCEDES-BENZ», моделі «AXOR» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , білого кольору, а також екскаватора-навантажувача JCB PCX державний номерний знак НОМЕР_2 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Зазначена вище техніка була передана її власником в користування третіх осіб на підставі договорів оренди, та була залучена для виконання робіт з благоустрою території міського кладовища в м. Українка, Обухівського району Київської області, на виконання договору від 28.06.2022 року № 1, укладеного між Українською міською радою та ТОВ «Наталіс торг».

22.07.2022 року портативними пристроями відеозапису зафіксовано що, близько 17 год. 00 хв., на територію кладовища прибули працівники поліції, будь яких претензій до водіїв транспортних засобів вони не пред`являли.

Близько 19 год. 00 хв. водії залишили транспортні засоби на території кладовища, орієнтовно 20 год. 00 хв. представником власника майна було зафіксовано рух вищезазначеної техніки по вулиці Південній в супроводі автомобіля поліції.

Представник власника майна наздогнавши їх, не отримав будь яких пояснень щодо переміщення вищезазначеної техніки з території кладовища, та на його запитання працівниками поліції пояснили, що не володіють жодною інформацією, про переміщення ТЗ, та не мають ніяких документів, які б давали їм право на вилучення та транспортування автомобільної техніки. Разом з тим вони запевнили, що відповідне доручення отримали від свого керівництва. На виклик (102) працівників поліції, які не в змозі були також пояснити дані обставини, та запропонували звернутись до Обухівського РУП ГУ НП в Київській області для отримання відповідної інформації.

Після чого 23.07.2022 року було виявлено екскаватор на блокпості на виїзді з Василькова в бік м. Обухів в пошкодженому стані, що також було зафіксовано працівниками поліції. На сьогоднішній день заявника не повідомлено про стан поданої ним заяви до поліції, та чи внесені на підставі цієї заяви відомості до ЄРДР.

З огляду на вищезазначені обставини, заявник вважає, що відсутні правові підстави для вилучення та арешту транспортних засобів, так як сторона обвинувачення не заявляє жодних аргументів на підтвердження вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України. Наведені аргументи свідчать про те, що самоскид та екскаватор є власністю ОСОБА_4 який має право заявити клопотання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного власник майна ОСОБА_4 просить скасувати накладений арешт, оскільки існування арешту майна без достатніх правових і фактичних підстав порушує його права як власника майна. Тому вони звертаються до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_5 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в клопотанні. У зв`язку з укладеною між сторонами мировою угоди на даний час відпала потреба у існуванні арешту майна.

В судове засідання сласник майна та його представник не з`явились.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила в повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засіданні не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань суду не подали.

Вислухавши прокурора, перевіривши та дослідивши матеріали клопотання, оглянувши надані на запит суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Транспортні засоби: самоскид марки «MERCEDES-BENZ», моделі «AXOR» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , білого кольору, а також екскаватор-навантажувача JCB PCX державний номерний знак НОМЕР_2 , належать на праві приватної власності ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини від 03.07.2012 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно ст. 170 ч. 1,2,6 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що слідчим відділом Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000820 від 22.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України. Ухвалами слідчого судді Обухівського районного суду Київської області 02.08.2022 року у межах вказаного вище кримінального провадження було накладено арешт на транспортні засоби, а саме: самоскид марки «MERCEDES-BENZ», моделі «AXOR» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , білого кольору, а також екскаватора-навантажувача JCB PCX державний номерний знак НОМЕР_2 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 ..

Поряд із тим, заслуговують на увагу доводи клопотання заявника, який вказує на те, що вищезазначена техніка була передана в користування третіх осіб за договором оренди. Роботи за договором проводились на території міського кладовища м. Українка, на виконання договору від 28.06.2022 року № 1, укладеного між Українською міською радою та ТОВ «Наталіс торг». 22.07.2022 року портативними пристроями відеозапису зафіксовано що, близько 17 год. 00 хв., на територію кладовища прибули працівники поліції, будь яких претензій до водіїв транспортних засобів вони не пред`являли. Близько 19 год. 00 хв. водії залишили транспортні засоби на території кладовища, орієнтовно 20 год. 00 хв. представником власника майна було зафіксовано рух вищезазначеної техніки по вулиці Південній в супроводі автомобіля поліції. Представник власника майна наздогнавши їх, не отримав будь яких пояснень щодо переміщення вищезазначеної техніки з території кладовища, та на його запитання працівниками поліції пояснили, що не володіють жодною інформацією, про переміщення ТЗ, та не мають ніяких документів, які б давали їм право на вилучення та транспортування автомобільної техніки. Разом з тим вони запевнили, що відповідне доручення отримали від свого керівництва. На виклик (102) працівників поліції, які не в змозі були також пояснити дані обставини, та запропонували звернутись до Обухівського РУП ГУ НП в Київській області для отримання відповідної інформації.

Після чого 23.07.2022 року було виявлено екскаватор на блокпості на виїзді з Василькова в бік м. Обухів в пошкодженому стані, що також було зафіксовано працівниками поліції. На сьогоднішній день заявника не повідомлено про стан поданої ним заяви до поліції, та чи внесені на підставі цієї заяви відомості до ЄРДР.

З огляду на вищезазначені обставини, заявник вважає, що відсутні правові підстави для вилучення та арешту транспортних засобів, так як сторона обвинувачення не заявляє жодних аргументів на підтвердження вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України. На підставі вищевикладеного власник майна ОСОБА_4 просить скасувати накладений арешт, оскільки існування арешту майна без достатніх правових і фактичних підстав порушує його права як власника майна.

Описані вище доводи власника майна під час розгляду справи прокурором не спростовано, досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження також не містять доказів, які б вказували на обставини, що спростовували твердження власника майна.

Згідно ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

З матеріалами кримінального провадження узгоджуються доводи клопотання про необґрунтованість накладеного арешту на рухоме майно ОСОБА_4 , оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів наявності обставин, які б в силу дії ч. 3 ст. 233 КПК України свідчили про існування невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину та давали підстави для невідкладного обшуку без ухвали слідчого судді. Протилежне прокурором під час розгляду клопотаня не доведено.

Окрім того, як вбачається із доданих до клопотання письмових доказів власник майна ОСОБА_4 згідно договору від 01 грудня 2021 року передав ТОВ «ГОЛД ДРАГОН» у строкове платне користування транспортний засіб «MERCEDEC-BENZ» моделі AXOR з державним номерним знаком НОМЕР_1 , білого кольору. Ними також складено і підписано акт прийому-передачі транспортного засобу від 01.12.2021 року. Аналогічний договір від 01.12.2021 року було укладено між тими ж сторонами відносно іншого арештованого майна, зокрема екскаватора-навантажувача. Договори посвідчені нотаріально, тому сумнівів у їх достовірності не виникає.

10 лютого 2022 року рішенням Української міської ради Обухівського району Київської області №223 було внесено зміни до Програми розвитку благоустрою по Українській міській територіальний громаді на 2022-2024 р.р. Пунктом 18 даної програми було встановлено здійснення благоустрою територій кладовищ Української міської територіальної громади.

На виконання Програми розвитку благоустрою, 28 червня 2022 року між Українською міською радою Обухівського району Київської області та ТОВ «Наталіс торг» було укладено договір №71 на проведення робіт з благоустрою території міського кладовища в місті Українка.

ТОВ «Наталіс торг» на виконання договору №71 залучила до виконання робіт ТОВ «Голд Драгон», яке орендувало транспортний засіб у ОСОБА_4 .

Вказане підтверджує доводи клопотання про наявність господарських та цивільних правовідносин стосовно арештованого майна між юридичними та фізичною особою.

Підозра у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні нікому не повідомлена.

Таким чином заборона в користуванні та розпорядженні вказаним рухомим майном порушує права третіх осіб, які не мають будь-якого статусу у кримінальному провадженні.

В постанові слідчого про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно.

З матеріалів провадження вбачається, що накладення арешту на вказані транспортні засоби та техніку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.п.10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В межах цього клопотання слідчому судді подано додаткові докази, які вказують на те, що в подальшому існуванні заходів забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечив, та вказав на те, що на даний час скасування арешту майна буде заважати досягненню мети досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Вважаю вказані доводи прокурора непереконливими, оскільки під час розгляду встановлено, що зразки піску вже відібрані в установленому законом порядку, необхідні експертизи призначені, тому подальше утримання арештованого майна на штрафмайданчику не обумовлюється потребою його збереження для проведення слідчих дій, і, відповідно, для досягнення передбаченої КПК України мети кримінального провадження.

Окрім того, подальше перебування арештованого майна під контролем держави в особі правоохоронних органів вже привело до пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП при транспортуванні на штрафмайданчик, що вбачається із матеріалів клопотання і прокурором не спростовано, тому доводи власника майна про порушення його прав внаслідок необґрунтованого застосування відносно нього заходів забезпечення кримінального провадження є небезпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Є доцільним звернення до основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканності права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, яке обмежується в даному випадку без достатніх підстав.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, право власності підлягає захисту, що закріплено міжнародними стандартами та усталеною практикою, яка закріплена в численних Рішеннях Європейського суду з прав людини з цих підстав.

Так, у відповідності до норм КПК України учасникам кримінального провадження, власникам тимчасово вилученого майна та іншим особам надано право на звернення до слідчого судді у відповідності до вимог ст.174 КПК України, яким передбачено право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, у відповідності до ст.303 КПК України на дії та бездіяльність слідчих, прокурорів.

При цьому зазначеними нормами визначені підстави та право на звернення до слідчого судді. З іншими видами скарг сторони можуть звернутись у підготовчому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Такий спосіб захисту як звернення до суду зі скаргою під час підготовчого судового засідання є тривалим у часі, з огляду на те, що дані про пред`явлення підозр у цьому кримінальному провадженні відсутні, після накладення арешту досудове розслідування фактично не проводиться, отже перспектива надходження у найближчий час такої справи з обвинувальним актом є сумнівною.

Закріплення у КПК права потерпілого та інших осіб на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно н було свавільним.

У справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000 суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюється до порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимогами якої передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ураховуючи практику ЕСПЛ, положення КПК, можна визначити, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінальної справи, проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного судового захисту порушених прав, свобод і інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Право особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Стаття 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із цього приводу Конституційний Суд України у рішенні від 25.12.1997 №9-зп у справі за зверненням жителів м. Жовті Води зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо ущемляються права і свободи громадян, інакше це було б порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст.64 Конституції України не може бути обмежене.

Положеннями ч.2 ст.8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як вбачається зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Bellet v. France» ЄСПЛ зазначив, що ст.6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд із огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Достатніх правових і фактичних підстав для подальшого втручання у права власника саме в межах і для потреб цього кримінального провадження не вбачається.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду клопотання слідчим, дізнавачем чи прокурором, не було доведено достатності підстав для подальшого існування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Вважаю, що під час розгляду справи власником арештованого майна доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба, що вказує на можливість скасування арешту.

Достатніх правових та фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотання не вбачається.

За таких обставин, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений у кримінальному провадженні № 0000820 від 22.07.2022 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 02 серпня 2022 року (справа № 372/1947/22, провадження 1-кс-463/22) арешт майна, а саме з вилученого 22.07.2022 під час обшуку транспортного засобу - екскаватора-навантажувача, марки «JCB 3CX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Скасувати накладений у кримінальному провадженні № 0000820 від 22.07.2022 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 02 серпня 2022 року (справа № 372/1947/22, провадження 1-кс- 462/22) арешт майна, а саме з вилученого 22.07.2022 під час обшуку транспортного засобу - самоскиду, марки «MERCEDES-BENZ», моделі AXOR з державними номерними знаками НОМЕР_1 , білого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Виконання ухвали та здійснення інформування заінтересованих осіб доручити слідчому, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000820 від 22.07.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1