Справа № 554/3991/22
Дата документу 04.08.2022
В И Р О К
Іменем України

04 серпня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шляхова Валківського району Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

02 травня 2022 року, близько 22 год 20 хв, обвинувачений ОСОБА_6 за місцем мешкання в АДРЕСА_1 в кухонній кімнаті будинку, де у компанії з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вживав спиртні напої, діючи умисно, на грунті неприязних відносин, які раптово виникли, наніс потерпілому ОСОБА_5 кухонним ножем один удар в ділянку шиї, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин шиї з контузією правої загальної сонної артерії, пересіченням правої внутрішньої яремної вени, пошкодженням щитоподібного хряща гортані, травматичного шоку ІІІ ступеню і геморрагічного шоку ІІІ ступеня, яке утворилося від ударної дії колюче-ріжучого предмету від однократної дії травмуючого фактору, яке згідно висновку експерта № 402, № 448, № 447 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

При ухваленні цього вироку суд виходить з того, що відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сторона обвинувачення, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, зобов`язана довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів установлених у суді, - є та версія подій, за якою мав місце злочин і він був вчинений обвинуваченим (аналогічна позиція викладена у постановах ККС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 751/2824/20 та від 23 лютого 2021 року у справі № 742/642/18).

При цьому особа може бути визнана винною лише, якщо буде доведено, що нею вчинено суспільно небезпечне діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Склад кримінального правопорушення це сукупність встановлених законом юридично значущих об`єктивних та суб`єктивних ознак, що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення.

Тому, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів складу злочину як тих, що утворюють об`єктивну сторону злочину, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Під час допиту в суді обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, не визнав та наголосив, що 02 травня 2022 року, перебуваючи за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , він разом з ОСОБА_7 вживав спиртні напої. В цей час йому зателефонував потерпілий ОСОБА_9 та запитав чи є в нього алкогольні напої, на що він відповів, що є та запропонував прийти. Після цього ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 , які вже перебували в стані сп`яніння, прийшли до нього. Останній одразу ж почав завдавати йому удари, коли він перебував в сидячому за столом положенні, а ОСОБА_9 в цей час почав бити ОСОБА_7 . Тому вдалося вирватися і він вийшов до зали. При цьому, зазначив, що попросив, щоб ОСОБА_7 викликав поліцію, однак він не зробив цього. В подальшому ОСОБА_9 приєднався до ОСОБА_8 та вони вдвох почали завдавати йому ударів. За таких обставин, з метою самозахисту, він схопив щось на столі, при цьому не бачив, що саме, та відмахнувся ним цим предметом. Після цього ОСОБА_9 вибіг з кімнати, а ОСОБА_8 ще продовжував його бити, в ході чого він зрозумів, що в його руках був ніж. При цьому зазначив, що якби він одразу побачив, що схопив ніж, то не став би завдавати ним удару потерпілому. Вказуючи про ці обставини, просив суд суворо його не карати та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.

Наголосив, що одразу ж після вчиненого діяння, про факт заподіяння ножового поранення потерпілому ОСОБА_5 повідомив уповноваженій особі правоохоронного органу на гарячу лінію «102», оскільки спочатку вважав, що такі його дії за своїми наслідками призвели до смерті останнього, в зв`язку з чим і приїхали працівники поліції.

Стверджуючи про наведене, просив суд, зважаючи на конкретні обставини справи, звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді показав, що 02 травня 2022 року він дійсно в компанії разом з ОСОБА_8 прийшов до обвинуваченого ОСОБА_6 . Між ОСОБА_8 та обвинуваченим одразу ж виникла конфліктна ситуація, в ході якої розпочалася бійка. Одразу ж після цього він відчув один удар в ділянку шиї, після чого хлинула кров та він відразу втратив свідомість. При цьому, зазначив, що до нанесення удару між ним особисто та обвинуваченим ОСОБА_6 ніяких конфліктів не виникало та заперечив факт нанесення йому ударів. Зазначив, що внаслідок заподіяного йому ушкодження три доби перебував в реанімації, а на одинадцяту добу його вже виписали з лікарні та зняли шви. Пояснив суду, що зважаючи на позитивне ставлення до ОСОБА_6 , який є його односельцем, не має до нього будь-яких претензій та не наполягає на його покаранні за вчинене діяння.

Свідок ОСОБА_7 , під час допиту в суді показав, що в день, коли сталася подія, вони з ОСОБА_6 та його батьком вживали алкогольні напої за місцем мешкання останніх. В цей час, згідно з попередньою домовленістю з обвинуваченим, до них прийшли потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 . Одразу ж після того як вони ввійшли в кімнату, останній почав наносити удари ОСОБА_6 ногою в обличчя, а ОСОБА_9 наніс йому удар один за одним кулаком в обличчя, від чого він знепритомнів та впав на підлогу. Що і як відбувалося далі між обвинуваченим, потерпілим і свідком ОСОБА_8 не бачив і повідомити, як і ким було заподіяно ножове поранення потерпілому він не зміг.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 показав, що 02 травня 2022 року він разом з ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, а коли закінчилось спиртне, пішли до ОСОБА_6 . Зазначив, що у зв`язку з його перебуванням в стані сп`яніння, одразу ж після того як ввійшли до будинку останнього, почав наносити обвинуваченому удари. В цей час помітив, як потерпілий ОСОБА_9 в крові вибіг з будинку, після чого побачив в руках обвинуваченого ніж, яким той намагався нанести удар і йому. Зразу ж вибив з його рук ніж та вийшов з будинку. По дорозі побачив лежачого в непритомному стані потерпілого, в якого було ножове поранення шиї, з якого текла кров. Дружина останнього вже стояла біля нього та викликала карету швидкої медичної допомоги.

Свої показання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 про факт, місце та обставини спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження підтвердили під час слідчого експерименту з участю кожного з них в ході досудового розслідування, протоколи про що були досліджені в суді (а. к. п. 90 - 97, 101 - 107, 86 - 88).

Згідно протоколу обшуку (а. к. п. 70 - 74), проведеного старшим слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 03 травня 2022 року, в період часу з 02 год 42 хв до 03 год 15 хв, в домоволодінні в АДРЕСА_1 виявлено сліди РБК з підлоги коридору та вилучено їх змиви, а також виявлено та вилучено знаряддя вчинення злочину - кухонний ніж, тим самим встановлено місце вчинення та знаряддя злочину.

Відповідно до висновків експерта № 402 (а. к. п. 82 - 85), № 448 (а. к. п. 99 - 100), № 447 (а. к. п. 109 - 110) отримане ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин шиї з контузією правої загальної сонної артерії, пересіченням правої внутрішньої яремної вени, пошкодженням щитоподібного хряща гортані, травматичного шоку ІІІ ступеню і геморрагічного шоку ІІІ ступеня, яке утворилося від ударної дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою від однократної дії травмуючого фактору, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Згідно з висновками експертів № 739 (а. к. п. 125 - 126), № 738 (а. к. п. 128 - 129), № 737 (а. к. п. 131 - 132), № 735 (а. к. п. 134 - 135), 736 (а. к. п. 137 - 139), № 240 (а. к. п. 142 - 144) на змивах, вилучених в ході обшуку домогосподарства обвинуваченого ОСОБА_6 03 травня 2022 року з поверхні підлоги в тамбурі, поверхні столу, підлоги ганку, на елементах одягу, зокрема, на капці, на светрі темно синього кольору із сірими вставками та на спортивних штанах чорного кольору з написом «adidas», а також на клинку ножа виявлена кров людини, яка може належати як потерпілому ОСОБА_5 , так і обвинуваченому ОСОБА_6 (якщо на момент скоєння злочину у останнього були ушкодження, що супроводжувались зовнішньою кровотечею).

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 152 від 18 травня 2022 року (а. к. п. 172 - 177) ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляв ознак недоумства. При цьому встановлено, що обвинувачений виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, який не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Твердження обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені ним виключно з метою захисту від застосованого до нього насильства, суд розцінює критично. Цей факт не заперечує як сам обвинувачений, який стверджує, що нібито діяв в стані самозахисту, так і підтверджують потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 .

Судом безперечно встановлено, і цього не заперечує сам обвинувачений, що в зазначені в обвинувальному акті час і місці він знаходився в будинку АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої разом зі свідком ОСОБА_7 . Під час перебування там, до будинку прийшли потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 та в ході бійки, яка раптово виникла, обвинувачений наніс потерпілому удар в ділянку шиї, чого не заперечує і він сам. Отже, судом безперечно встановлено, що потерпілий отримав вищевказане тяжке тілесне ушкодження саме від дій обвинуваченого ОСОБА_6 . Аналіз наведеного дає підстави суду констатувати, що тяжкі тілесні ушкодження були нанесені потерпілому саме обвинуваченим за обставин і способом, викладених в обвинувальному акті.

При цьому суд враховує, що між обвинуваченим та потерпілим жодних конфліктних ситуацій не виникало, про що засвідчив сам ОСОБА_9 , зазначивши, що не наносив ударів ОСОБА_6 , який в цей час бився з свідком ОСОБА_8 і не міг цього зробити, так як знаходився в іншому місці, де бився з ОСОБА_7 , що спростовує доводи обвинуваченого про спричинення ушкоджень потерпілому в стані самозахисту або необхідної оборони.

В зв`язку з цим суд розцінює як надумане твердження обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпілому ним були спричинені виключно з метою захисту від застосованого до нього насильства. З урахуванням встановлених в ході судового розгляду кримінального провадження даних, цілком очевидно, що завдане потерпілому ножове поранення в ділянку шиї, що є тяжким тілесним ушкодженням, могло бути спричинене лише внаслідок дій саме обвинуваченого ОСОБА_6 . Таким чином, показання обвинуваченого про механізм і мотиви нанесення ножових поранень потерпілому, суд вважає алогічними, оскільки вони не знайшли підтвердження в ході розгляду справи та не узгоджуються з показаннями, як свідка ОСОБА_8 , так і потерпілого ОСОБА_5 , а також доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Аналіз досліджених під час судового розгляду справи доказів підтверджує, що з боку потерпілого був відсутній акт суспільно-небезпечного посягання, який вимагав би негайного відвернення. Сама лише сварка, що раптово виникла, між вказаними учасниками кримінального провадження не може розцінюватися в якості такої, що створювала б небезпеку для обвинуваченого та необхідності використовувати для захисту від неї предмет (кухонний ніж) для спричинення тілесних ушкоджень.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин та в спосіб, викладені в обвинувальному акті. При цьому, суд враховує й те, що сам обвинувачений під тягарем наданих доказів визнав вину у вчиненому та не оспорював жодного із фактів, наведених стороною обвинувачення.

Оцінюючи мотиви злочинних дій обвинуваченого, суд вважає, що він вчинив саме умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому, на що вказує поведінка обвинуваченого до, під час та після конфлікту, характер та спосіб нанесення ним тілесного ушкодження у життєво важливий орган.

Ці обставини, на переконання суду, дають підстави констатувати, що обвинувачений ОСОБА_6 розумів і передбачав не тільки можливість, а й виключну закономірність нанесення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, а отже про наявність прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками, що наступили.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, визнав свою вину у вчиненні злочину та під час досудового розслідування сприяв розкриттю кримінального правопорушення, характеристику його особи, його поведінку, як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, наявність як обставини, що пом`якшує покарання, так такої, що його обтяжує, а також думку потерпілого, який на суворому покаранні обвинуваченого не наполягав.

При призначенні покарання, суд також враховує конкретні обставини справи, за яких обвинувачений ОСОБА_6 , зважаючи на відсутність між ним та потерпілим конфлікту, оскільки зворотного в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено, фактично безпідставно, умисно заподіяв останньому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його заподіяння, а також його залежність від вживання алкогольних напоїв та вчинення злочину саме в такому стані, що не створює переконання у суду щодо недопущення в майбутньому подібного.

Окрім того, суд приймає до уваги, що злочин, у вчиненні якого вина обвинуваченого ОСОБА_6 є доведеною, віднесений до тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи і характеризується підвищеною суспільною небезпекою, обставини кримінального провадження, зокрема, свідомого та умисного використання останнім кухонного ножа для заподіяння тілесного ушкодження і заподіяння ним удару в життєво важливий орган. В зв`язку з наведеними обставинами суд не вважає обґрунтованим висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, визначеного санкцією статті, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а також соціальної реабілітації.

При цьому, зважаючи на наявність лише однієї обставини, визнаної судом як такої, що пом`якшує покарання обвинуваченого та наявність обставини, що його обтяжує, суд не вбачає можливим призначаючи покарання у виді позбавлення волі, призначити його із застосуванням положень ст. 69 КК України, яка вимагає наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Наведені обставини не дають можливості суду дійти висновку про можливість призначення покарання із застосуванням вищевказаної норми, тобто нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставини, які захисник просить врахувати при вирішенні питання про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, а саме ті факти, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки та за місцем проживання характеризується позитивно, на думку суду, не спростовують вищезазначених висновків та не є безумовними підставами, які б свідчили про можливість виправлення його без відбування покарання, а відтак, суд не вбачає можливості застосування до нього положень ст. 75 КК України, оскільки це не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.

Суд при призначенні покарання не приймає також до уваги і «Колективне звернення», надане захисником обвинуваченого в судовому засіданні про звільнення обвинуваченого від відбування покарання (а. к. п. 193), оскільки воно фактично є безвідносним до вчиненого ОСОБА_6 діяння та жодним чином не пом`якшує його вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, з його змісту, навіть, не вбачається можливим встановити осіб, які підписали вказане звернення, оскільки будь-які відомості щодо них в матеріалах справи, як і в ньому самому, відсутні, а відтак, не є можливим встановити достовірність цього документу, як доказу у справі.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Оскільки обвинувачений засуджується до покарання у виді позбавлення волі, яке має відбувати реально, то суд вважає за необхідне з метою виконання вироку та відбування покарання, а також запобіганню ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 1372,96 грн і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 травня 2022 року, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 04 серпня 2022 року.

Зарахувати в строк відбування покарання з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення, час його тримання під вартою у зв`язку з обранням щодо нього цього запобіжного заходу, з 03 травня по 04 серпня 2022 року.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Речові докази в цьому кримінальному провадженні, визнані такими відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 03 травня 2022 року:

сліди РБК з підлоги коридору біля входу до кухні та змиви РБК з підлоги у коридорі, - знищити;

ніж кухонний з коричневою рукояткою, довжина леза якого близько 11 см, склянку з прозорого скла з гранями (50 мл); склянку з прозорого скла з написом « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; склянку з прозорого скла (50 мл); светр чоловічий темно синього кольору із сірими вставками зі слідами РБК; штани спортивні «Adidas» чорного кольору, - повернути за належністю.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 травня 2022 року, - скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 1372,96 грн процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_10