Справа № 190/507/21
Провадження №1-кп/190/15/22
ЄРДР №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001093 від 17.10.2018, стосовно
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який має на утриманні двох малолітніх дітей, працює трактористом ПП « ОСОБА_8 », зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Так, органом досудового розслідування встановлено, що 08.10.2018 року близько 14 години водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 50-60 км/год по ґрунтовій дорозі, яка має профільповздовжний ухил на спуск з перепадом висоти на горизонтальній рейці в бік с. Миколаївка, П`ятихатського району зі сходу на захід, продовжуючи свій рух на спуск автомобіль «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу та водій побачив попереду автомобіль марки «УАЗ», який знаходився з правої сторони проїжджої частини в напрямку свого руху. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 , з моменту виявлення автомобіля «УАЗ» не застосував гальмування, продовжуючи рух на наближення, а в подальшому з метою уникнення контакту з автомобілем «УАЗ», застосував відворот керма вліво.

В цей час, на узбіччі ґрунтової дороги зправа знаходився пішохід ОСОБА_4 , а водій ОСОБА_6 , маючи технічну можливість в робочому режимі, без застосування екстреного гальмування зупинити керований ним автомобіль, але не зупинив, здійснивши маневр, при якому контактував з пішоходом ОСОБА_4 , яка перебувала на узбіччі.

В діях водія ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 та п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

- згідно п. 12.3 ПДР України, - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- згідно п. 12. 1 ПДР України, - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, останній керуючи транспортним засобом «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги та перекинувся внаслідок контакту колеса автомобіля з пішоходом ОСОБА_4 , що стояла на узбіччі

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №98-Е від 25.10.2019, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, підшкіряного крововиливу обличчя, закритої тупої травми грудної клітини з переломом верхньої третини тіла грудини зі зміщенням відламків, перелому передніх відрізків 2,3,4,5 ребер зправа та 3-4 ребер зліва, перелому правої ключиці на рівні середньої третини, перелому акромінального відростку лопатки, розриву акромінально-ключичного з`єднання справа, перелому клювоподібного відростку правої лопатки, перелому тіла правої лопатки, правобічної після травматичної пневмонії, правобічного гідротораксу, які в своїм сукупності відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби), підпункт в, п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Відповідно до висновку судового автотехнічного експерта №19/104-17/1/4/18 від 28.01.2021 в діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєному кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що в той день на вантажному автомобілі перевозив кукурудзу з поля на склад. Під час керування завантаженим кукурудзою автомобілем на грунтовій дорозі, попереду зправа від себе побачив автомобіль «УАЗ», що належить РЕС. Автомобіль знаходився на своїй смузі руху, а потім почав спускатись вниз по дорозі і виїхав на його смугу руху та став перед ним, впоперек дороги. Оскільки у нього не було можливості гальмувати, для уникнення зіткнення з автомобілем «УАЗ», він мав намір його об`їхати, тому вивернув кермо вліво, натиснув на гальма і його автомобіль перекинувся направо. Він виліз з кабіни і побачив як підійшла потерпіла і якісь люди. До цього біля автомобіля людей не було. Також пояснив, що побачивши попереду автомобіль «УАЗ», продовжив рух, оскільки розумів, що розминеться з ним. На його думку, він в дорожній обстановці діяв відповідно до Правил дорожнього руху. Після ДТП люди поїхали на автомобілі «УАЗ», а він пішов додому. Згодом до його двору під`їхав автомобіль «УАЗ», в якому знаходилась потерпіла, яка говорила, що їй погано. Він дав їй номер свого телефону. Згодом потерпіла зателефонувала йому та розповіла про травми, просила відшкодувати їй моральну шкоду 100 тис. гривень та сплатити путівку в Трускавець. Крім того пояснив, що на автомобілі рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год.; можливості гальмувати відразу, у нього не було оскільки дорога була крива; з метою уникнення зіткнення з автомобілем «УАЗ», він застосував екстренне гальмування, але завадило покриття дороги і його автомобіль перекинувся. Вважає, що якби водій автомобіля «УАЗ» не перекрив дорогу, то вони б розминулися. Під час перекидання його автомобіля, з нього висипалася кукурудза; потім він краном підняв автомобіль, кукурудзу зібрав.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 надала суду покази, відповідно до яких 08.10.2018 вона разом із співробітниками їхали на автомобілі УАЗ по грунтовій дорозі та зупинились, оскільки їй потрібно було в туалет. Коли піднімалася по дорозі, побачила, що до неї наближається вантажний автомобіль КРАЗ. Вона відскочила до деревини, але автомобіль перевертаючись вдарив її бампером, а лівий скат проїхав по ній; намагалася піднятися, але втратила свідомість. Коли прийшла до тями, побачила як з автомобіля, який лежав на правому боці, виліз ОСОБА_6 та запитав, чи жива вона. Потім побачила біля себе ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підняли її і під руки повели до автомобіля, відвезли до лікарні. В лікарню вони прибули близько 16 години. Також пояснила, що перед ДТП автомобіль КРАЗ рухався швидко, близько 80 км/год. і лівою частиною вдарив її в грудну клітину, ребра; ОСОБА_6 не гальмував і не вивертав кермо, а їхав прямо на неї; автомобіль вдарив її і перекинувся на правий бік; перекидаючись проїхав по ній. Обвинувачений приїздив до неї та пропонував 5 тис. гривень щоб вона відмовилася від претензій. Крім того показала, що в листопаді 2019 року відбувалось моделювання з судово-медичної експертизи і вона на місці все показувала і розповідала.
Свідок ОСОБА_11 надала суду покази, відповідно до яких 08.10.2018 року вона разом з колегами на службовому автомобілі їздили по роботі. Коли автомобіль піднімався по дорозі, нагору, вона побачила як з-за повороту, назустріч їм, на їхню смугу руху виїхав вантажний автомобіль. Швидкість автомобіля точно сказати не може, але швидкість була великою. Водій їхнього автомобіля ОСОБА_10 почав здавати назад по своїй смузі руху, ближче до узбіччя. В цей час потерпіла ОСОБА_4 стояла на бугрі. Висота бугра була приблизно 80 см. Вантажний автомобіль лівою своєю частиною наїхав на бугор та почав перевертатись і під час перевертання вдарив потерпілу. Коли вона та водій ОСОБА_10 підбігли до потерпілої, побачили, що вона вся в грязі та пилу, а одяг на ній розірваний. Автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , перекинувся на правий бік. Останній виліз через вікно з водійського боку. Також пояснила, що точно сказати не може, якою саме частиною автомобіля був удар, але бачила як перевертаючись автомобіль вдарив потерпілу, яка відлетіла в кущі. Оскільки на дорозі була розсипана кукурудза з вантажного автомобіля, їм довелося змінити напрямок руху. Коли проїжджали повз будинок обвинуваченого, зупинялись щоб поговорити з ним. Крім того пояснила, що їй відомо про те, що потерпіла після ДТП приблизно місяць знаходилася в лікарні.
Свідок ОСОБА_12 надав суду покази, відповідно до яких в жовтні 2018 року, точної дати не пам`ятає, він як водій службового автомобіля РЕМ, возив контролерів ОСОБА_11 та ОСОБА_4 по роботі. Коли їхали по грунтовій дорозі, потерпіла попросила висадити її. Він забрав інших контролерів та їхав за ОСОБА_4 . Рухаючись по дорозі вгору побачив, як йому на зустріч на швидкості приблизно 40-50 км/год. рухається автомобіль КРАЗ. Автомобіль він помітив на відстані приблизно 40-50 метрів та почав швидко здавати назад. Впевнений, що в іншому разі автомобіль КРАЗ роздавив би їх. Водій автомобіля КРАЗ бачив їх і вів себе розгублено. В цей час потерпіла ОСОБА_4 йшла вгору по узбіччю, яке уявляє собою насип. Він бачив як автомобіль КРАЗ наїхав на «кочку», яка розташована була на лівому боці від нього, від чого перекинувся на правий бік. ОСОБА_6 виліз через вікно. Коли вони підбігли, останній запитав: «Чи жива?», намагався кудись телефонувати, а потім пішов. Також пояснив, що не бачив удар автомобіля об потерпілу, оскільки був густий пил. Коли підбігли до потерпілої, вона важко дихала. Вони підняли потерпілу і під руки довели до службового автомобіля, посадили в автомобіль і повезли до лікарні. По дорозі заїхали до обвинуваченого додому. До них вийшли дружина обвинуваченого та його батько, які висловлювалися нецензурною лайкою, допомогу не пропонували. Крім того пояснив, що наразі ширина дороги складає 5 метрів, але її на місці ДТП розгорнули вже після подій. Яка була ширина дороги раніше він не знає. Під час досудового розслідування за його участю було проведено слідчий експеримент, який був проведений слідчим з м.Кривий Ріг із залученням понятих.
Свідок ОСОБА_13 надала суду покази, відповідно до яких вона після виконання роботи, разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 їхали в службовому автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_10 . Дорога йшла вгору. Потерпіла ОСОБА_4 також піднімалася. нагору. Потім їхній автомобіль чомусь почав спускатись назад і вона побачила, що на них рухається великий автомобіль. Нарижна вигукнула; «Диви, диви що він робить!». В цей час зазначений автомобіль перекинувся, посипалося зерно. Коли вона підбігла до потерпілої, ОСОБА_9 вже допомогла останній піднятися. В якому стані був одяг потерпілої не пам`ятає. Пам`ятає лише, що потерпіла була вся в пиляці, під футболкою на спині потерпілої було синє. Вони допомогли потерпілій дістатися до автомобіля. По дорозі в лікарню вони заїжджали до ОСОБА_6 і потерпіла перебуваючи в машині, говорила йому, що він її переїхав. Також пояснила, що після ДТП обвинувачений виліз з автомобіля, намагався комусь телефонувати, а потім пішов.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 суду пояснив, що тілесні ушкодження, що малися у потерпілої утворилися внаслідок великої швидкості та маси, не виключається внаслідок удару автомобіля і у своїй сукупності могли утворитися від одноразової дії. На запитання захисника також пояснив, що у своєму висновку він відобразив перелік документів, з якими він ознайомлювався перед проведенням експертизи; медична картка потерпілої та рентгенівські знімки не досліджувались ним, оскільки йому не надавались. Свої висновки він зробив на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого, яка є медичним документом. Крім того, він знайомився з медичною карткою амбулаторного хворого, яка була скерована йому слідчим. Клопотання про витребування інших документів ним не направлялось, оскільки йому достатньо було наданих документів.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснив, що дійсно ним було надано висновок за двома варіантами механізму ДТП: за поясненнями водія та за поясненнями потерпілої і свідка; в обох випадках дії водія знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП. Експертиза ним була проведена за вихідними даними слідства і він завжди перевіряє спроможність вихідних даних. Під час проведення експертизи у нього не виникали питання, сумніви та не встановлена технічна неспроможність водія уникнути ДТП. За правилами дорожнього руху водій повинен був гальмувати щоб уникнути зіткнення; безпечний роз`їзд був неможливий. Також пояснив, що наїзд на потерпілу відбувся за межами проїзної частини; якби швидкість автомобіля була 8-9 км/год., водій мав би можливість уникнути ДТП.
Під час дослідження в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступне.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.10.2021 року (т.1 а.с.147), - ОСОБА_4 повідомила про отримання нею тілесних ушкоджень в результаті зіткнення з автомобілем «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_2 . Підозрює у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_17 ;
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.10.2018 року (т.1 а.с.148-156), - місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка дороги с.Миколаївка П`ятихатський район Дніпропетровська область, з крутим спуском та шириною дорожнього покриття 5 м, що призначено для руху в двох напрямках. За результатами огляду складено схему ДТП (а.с.158);
згідно акту №6 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 14.11.2018 року (т.1 а.с.159-161), - 08.10.2018 року о 14.05 год. відбувся нещасний випадок на виробництві з ОСОБА_4 , а саме отримання останньою тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
згідно акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 08.10.2018 року (т.1 а.с.162-164), - комісією АТ «ДТЕК Дніпропетровські електромережі» встановлено обставини нещасного випадку, що стався з контролером ОСОБА_4
згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.11.2019 року (т.1 а.с.165-169), - свідок ОСОБА_12 в присутності спеціаліста ОСОБА_18 , статиста ОСОБА_19 та понятих показав та розповів про обставини ДТП. Так, під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_12 пояснив, що в світлий час доби він рухався на підйом на відстані 0,2 м. від правого краю проїжджої частини; під час руху виявив, що потерпіла ОСОБА_4 стоїть за правим краєм проїжджої частини на відстані 1,2 м. від правого краю та на відстані 52,4 м. від електроопори №39; проїжджаючи повз потерпілу, він на ходу крикнув їй, щоб вона йшла на гору і продовжив рух далі, при цьому швидкість його була 10-15 км/год.; коли автомобіль знаходився на відстані 96,1 м. за опорою, він попереду себе виявив автомобіль КРАЗ, який знаходився на відстані 163,3 м. за електроопорою та на відстані 1,1 м. від правого краю проїжджої частини. Побачивши, що водій автомобіля КРАЗ втратив контроль над керуванням транспортним засобом, він зупинився, та зрозумівши, що автомобіль КРАЗ розпочав рух на зустрічну смугу, він, з метою уникнення зіткнення, включив задню передачу та розпочав рух заднім ходом. Рухаючись заднім ходом, він побачив потерпілу, яка стояла на місці на правому краї проїжджої частини, на відстані 61,8 м. за електричною опорою; проїхавши повз потерпілу, він зупинився в районі електроопори; місце наїзду на потерпілу є те місце, де вона стояла. Також свідок ОСОБА_12 зазначив, що автомобіль КРАЗ в некерованому стані здійснив наїзд на потерпілу, після чого перекинувся на правий бік; швидкість автомобіля КРАЗ складала приблизно 50-60 км/год. В ході проведення слідчого експерименту встановлено, що дальність видимості дороги на закругленій праворуч для водія автомобіля «Краз» складає 35,0 м.; проїжджа частина була розширена після ДТП. За результатами слідчого експерименту складено схему ДТП (т.1 а.с.170).

згідно довідки КЗ «П`ятихатська ЦРЛ» (т.1 а.с.171), - 08.10.2018 року на приймальне відділення закладу була доставлена ОСОБА_4 , 1978 року народження, у якої виявлено: ЗЧМТ, підшкірну гематому обличчя, закриту травму грудної клітини, множинні забої, підшкірну гематому грудної клітини справа та зліва, забій правого плеча та забої нижніх кінцівок;

згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.11.2019 року (т.1 а.с.172-176), - потерпіла ОСОБА_4 в присутності спеціаліста ОСОБА_18 , статиста ОСОБА_12 та понятих показала та розповіла про обставини ДТП; місце ДТП розташоване в с.Миколаївка по вул.Набережна. Так, під час проведення слідчого експерименту встановлено, що ширина проїжджої частини складає 5,3 метра; потерпіла стояла на правому узбіччі по ходу руху автомобіля «УАЗ», чекаючи на цей автомобіль, на відстані 1,2 м за правим краєм проїжджої частини та на відстані 52,4 м. від електроопори №39 біля колодязя. Проїжджаючи повз неї, водій автомобіля «УАЗ» сказав їй, що підбере її на верху та не зупиняючись продовжив рух прямо. Після цього потерпіла почала рухатись вгору по правому краю проїжджої частини. Пройшовши 9,4 м., потерпіла підняла голову і побачила, що автомобіль «УАЗ» різко почав рух заднім ходом по своїй смузі руху, при цьому праві колеса автомобіля знаходилися на правому краю проїжджої частини. Коли автомобіль «УАЗ» проїхав мимо потерпілої, вона повернула голову вліво щоб подивитись куди поїхав цей автомобіль. Після чого відразу ж повернувши голову вправо, на відстані приблизно 2 метри від неї виявила автомобіль «КРАЗ», який рухався по проїжджій частині зустрічного руху, та збив її передньою лівою частиною. На думку потерпілої швидікість автомобіля «Краз» складала 50-60 км/год., ширина проїжджої частини на момент ДТП складала 4,5 м. і розширена була до 5,3 м. вже після ДТП, а гілки та трава, які були по правому краю проїжджої частини, деревина, що росла на краю проїжджої частини, - прибрані. За результатами слідчого експерименту складено схему ДТП (т.1 а.с.177).

згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2020 року (т.1 а.с.178-182), - свідок ОСОБА_6 в присутності спеціаліста ОСОБА_20 , статиста ОСОБА_21 та понятих показав і розповів про обставини ДТП; місце ДТП розташоване в с.Миколаївка по вул.Набережна. Так, під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_6 пояснив, що він на автомобілі КРАЗ, який був повністю завантажений кукурудзою, рухався зі сходу на захід; в`їжджаючи в с.Миколаївка, почав заїжджати на крутий схил вниз з крутим поворотом праворуч та сліпою зоною у зв`язку з сильно порослою посадкою (лісосмуга); праворуч присутня розмита колія (на краю дороги з права), яка знаходилася на відстані 20 см від правого колеса автомобіля «Краз»; розпочавши спуск вниз зі швидкістю 8-9 км/год. на 2-й пониженій передачі, на відстані 47 м. від себе побачив автомобіль «УАЗ», який знаходився на зустрічній смузі руху і у якого були відчинені передні праві пасажирські двері. Наблизившись до автомобіля УАЗ на відстань 30 м., він прижався впритул до насипу з правого боку. Коли до автомобіля УАЗ залишилось приблизно 20 м., побачив як у цього автомобіля зачинилися двері і він розпочав рух вперед, проїхавши 5-6 м. та зупинився. Коли автомобілі порівнялися, автомобіль «УАЗ» розпочав рух назад та здійснив маневр повороту, виїжджаючи на його (свідка) смугу, при цьому автомобіль «УАЗ» знаходився на відстані 7-8 м. Як пояснив ОСОБА_6 , з метою уникнення зіткнення, він розпочав процедуру гальмування та одразу ж викрутив кермо вліво одночасно з гальмуванням, після чого кермо вдарило йому в руки та він зрозумів, що ліве колесо зіткнулося з коренем пеньку великих розмірів, який знаходився на узбіччі, а корінь знаходився на проїжджій частині; потім від удару кермо викрутилось вліво і автомобіль «КРАЗ» почав виїжджати на насип та перекинувся на правий бік, просунувшись 5-10 см. на правому боці. Потерпілої на проїжджій частині не було, у лісосмузі він її не бачив, на момент ДТП лісосмуга була не розчищена та щільніша на 4 м., по 2 м. на кожну сторону. Крім того, ОСОБА_6 пояснив, що проїжджа частина ширину свою не змінювала і завжди була 5,6 м. (максимальна), якщо впритул прижатися до гілок. Під час проведення слідчого експерименту було з`ясовано, що з моменту початку з`їзду по схилу вниз, до моменту ДТП автомобіль «КРАЗ» подолав відстань 117 м. за 42 секунди. За результатами слідчого експерименту складено схему ДТП (т.1 а.с.183).

згідно висновку експерта №98-Е (т.1 а.с.185-190), - на підставі даних отриманих при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 встановлено, що у неї мались численні тілесні ушкодження, які виникли внаслідок одноразової дії і в своїй сукупності відносяться до категорії середньої тяжкості, могли утворитися 08 жовтня 2018 року; зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), що володіє значною масою та великою силою дії, не виключено, виступаючими частинами кузова автомобіля, і не могли утворитися при падінні з власного зросту або з висоти близької до неї.

Згідно висновку експерта №19/104-17/1/4/18 від 28.01.2021 року (т.1 а.с.193-197), - за варіантом механізму ДТП №1 (згідно свідчень ОСОБА_6 ), - водій автомобіля «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав можливість запобігти наїзду на пішохода і в його діях вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із ДТП, а застосований водієм маневр відвороту вліво слід вважати технічно необгрунтованим; за варіантом механізму ДТП №2 (згідно показів свідка ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_4 ), -- водій автомобіля «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав можливість запобігти наїзду на пішохода і в його діях вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із ДТП.

Згідно посвідчення водія (т.1 а.с.200), - ОСОБА_6 має право на керування транспортними засобами категорії В1, В, С1, С, СЕ.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с.201), - автомобіль «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 ;

Згідно полісу №АМ/4033970 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1 а.с.202), - страховиком ОСОБА_22 являється ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»;

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (т.1 а.с.203), - 24.07.2018 року перевірено технічний стан автомобіля «КрАЗ 65032» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно лікарського висновку (т.1 а.с.204), - 08.10.2018 року о 21.45 год. було проведено обстеження ОСОБА_6 на факт перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до висновку експерта №13-Е-Д (т.2 а.с.25-36), наданого на виконання ухвали суду про призначення додаткової судово-медичної експертизи, - тілесні ушкодження, що були виявлені у ОСОБА_4 , у своїй сукупності відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я та були отримані від дії тупого твердого предмету (предметів), що володіє значною масою та великою силою дії, не виключено, виступаючими частинами кузова автомобіля, протекторами покришки автомобіля; виявлені на тілі ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися 08.10.2018 року, відповідно до медичних документів на її ім`я; зазначені тілесні ушкодження не могли виникнути як при падінні з висоти власного зросту так і з висоти близької до неї, що підтверджується масивністю спричинених тілесних ушкоджень та не однобічністю їх спричинення.

Таким чином, всебічно, повно та неупереджено дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши всі докази з точку зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, та призвели до спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи захисника обвинуваченого щодо не належності та недопустимості письмових доказів в даній справі, оскільки під час розгляду справи судом не встановлено обставин, передбачених ст.87 КПК України, що тягнуть за собою недопустимість доказів, а також судом враховується те, що ці докази узгоджуються з показами потерпілої та свідків, які є логічними, послідовними і в своїй сукупності доводять винуватість обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив нетяжкий злочин, з необережності, вперше, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно.

Згідно висновку органу пробації, - ОСОБА_6 не становить небезпеки для суспільства та інших осіб і його виправлення можливе без позбавлення волі (т. 1 а. с. 94-97).

Однак, судом враховується і той факт, що обвинувачений безпосередньо після вчинення ДТП, не викликав працівників поліції для фіксування факту пригоди, як того вимагають Правила дорожнього руху України, а скориставшись тим, що свідки події вимушені були залишити місце ДТП щоб доставити потерпілу до лікарні, сам залишив місце ДТП та в подальшому усунув наслідки перевертання свого автомобіля, чим знищив докази вчинення правопорушення.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом також не встановлено.

Під час вирішення питання щодо міри покарання, яке належить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , судом враховуються правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно до яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значними, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, - у виді обмеження волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого та встановленим судом обставинам.

Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, вчинення злочину з необережності, та приймає до уваги висновок органу пробації. А відтак, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без відбування покарання у виді обмеження волі, та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання у виді обмеження волі звільняє якщо протягом випробувального строку, визначеного судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання буде достатнім для досягнення його цілей, буде відповідати даним про особу обвинуваченого, принципу Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої, суд приходить до наступного.

Так, потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Під час розгляду справи представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 повністю підтримав заявлені вимоги і просить їх задовольнити.

В процесі розгляду справи сторона захисту позовні вимоги не визнала, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, оскільки обвинувачений злочин не вчиняв, заперечують сам факт спричинення матеріальної та моральної шкоди потерпілій з боку обвинуваченого. Просять відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Однак, в судовому засіданні не встановлено, що водій ОСОБА_6 після ДТП виконав вимоги ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та повідомив страховика про настання страхового випадку, отже має особисто відшкодувати заподіяну шкоду потерпілій.
Матеріали цивільного позову, а також матеріали кримінального провадження містять належні та допустимі докази того, що потерпіла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, в результаті чого тимчасово втратила працездатність та змушена була витрачати особисті кошти на медичне обстеження, тривале лікування та відновлення свого здоров`я. Таким чином, понесла матеріальні збитки.
Також суд враховує, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого потерпіла від злочину зазнала фізичних страждань, внаслідок чого ОСОБА_4 зазнала немайнових втрат, пов`язаних з відновленням, як свого стану здоров`я, так і з відновленням свого звичного способу життя.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яку ОСОБА_4 зазнала в результаті неправомірних дій ОСОБА_6 , суд враховує, що подія злочину відбулася 08 жовтня 2018 року і до цього часу відповідачем не відшкодовано на користь позивача жодних втрат, як майнового, так і морального характеру.

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає позов потерпілої ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК УкраїниОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України покласти наОСОБА_6 обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином 21795 (двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто п`ять) гривень 98 коп., моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень, а всього стягнути 121795 (сто двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто п`ять) гривень 98 коп.

Стягнути зОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування понесених нею витрат на отримання правової допомоги 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути зОСОБА_6 на користь держави витрати, понесені на проведення судової авто-технічної експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П`ятихатського районного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1