Справа № 740/3830/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/311/22
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, об`єднані під час судового розгляду кримінальні провадження, зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000838 від 14.08.2020 та №0000871 від 31.08.2020, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 лютого 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ніжина Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, з повною середньою освітою, раніше судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 лютого 2022 року ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами обвинувачення крадіжки майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом обвинувачення крадіжки майна на початку жовтня 2020 року ОСОБА_13 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодом обвинувачення крадіжки майна ОСОБА_13 у середині жовтня 2020 року, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2020, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, покарання, відбуте ним частково за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2020, термін відбування якого відраховувати з часу затримання ОСОБА_6 - з 13 листопада 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави за проведення експертиз 6 535 гривень.

Скасовано арешт майна, накладений:

- ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2020 року на електроплиту марки «Нева 110» та електро радіо марки «Кіро КВ 7088 AS», оприскувач марки «Кварц» зеленого кольору та дриль марки «Енергомаш», шину від бензопили марки «Штіль» та цеп до неї, паяльну бензинову лампу;

- ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2020 року на алюмінієву миску;

- ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2020 року на лезо від ручної коси та алюмінієвий коньок;

- ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2020 року на лезо від ручної коси, заднє колесо від велосипеда «Україна» у зборі, металеву ручну пилку.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що у середині жовтня 2020 року в невстановлений день у нічний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ, проник через хвіртку на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, через вхідні двері проник до приміщення сараю, звідки повторно, таємно викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме: електроточило марки Forte, BG2055-550 Вт, вартістю 974,72 грн; ручну косу вартістю 400,00 грн; кувалду з дерев`яною ручкою вартістю 515,00 грн; бочку з нержавіючої сталі ємністю 50 л вартістю 650,00 грн. Після цього ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 2539,72 грн.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 02 березня 2020 року близько 19-00 год., маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 298,39 грн.

06 квітня 2020 року близько 21-00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник до господарського приміщення, яке використовувалося як сховище за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 3725,29 грн.

30 серпня 2020 року в нічний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів проник через паркан на територію домогосподарства ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, повторно таємно викрав з господарських приміщень майно належне ОСОБА_11 на загальну суму 551,00 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30 серпня 2020 року в нічний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, проник через паркан на територію домогосподарства ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, повторно таємно викрав з подвір`я та господарських приміщень належне ОСОБА_12 майно на загальну суму 5206,65 грн.

На початку жовтня 2020 року в невстановлений день у нічний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів проник через хвіртку на територію домогосподарства ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, через вхідні двері проник до приміщення сараю, звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_13 майно на загальну суму 1245,00 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати вирок суду в частині визнання його винним та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що він інкримінованих йому кримінальних правопорушень не вчиняв і ДБР не було проведено перевірку за фактом тиску на нього з боку працівників поліції.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор просить відмовити у її задоволенні з підстав необґрунтованості, а вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України по епізодам крадіжок майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та на початку жовтня 2020 року ОСОБА_6 , відповідає фактичним обставинам справи та ніким з учасників судового провадження не оскаржується, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК України наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_6 , який спочатку вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, а після дослідження доказів змінив свою позицію та повністю заперечив свою вину зазначаючи, що під час досудового розслідування до нього працівниками поліції застосовувався психологічний тиск та фізична сила;

- потерпілого ОСОБА_13 , рідного брата обвинуваченого, який пояснив, що восени 2020 року виявив зникнення з сараю майна та вважав, що його взяв ОСОБА_6 . Останнього він вигнав з дому до виявлення зникнення речей.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі слідчого експерименту від 12.11.2020 року з додатком до нього оптичним диском з відеозаписом його проведення, в яких зафіксовано як ОСОБА_6 у господарстві по АДРЕСА_1 , де проживає його брат ОСОБА_13 , і в якому зареєстрований він сам, розповів, що в кінці жовтня 2020 року також викрав електроточило, косу, молот, бочку. В двір проник через хвіртку. У сарай проник відкривши накидну защіпку-крючок. Викрадене переніс за місцем де на той час проживав, а в подальшому продав циганам, які їздили по селу скупляли металобрухт. Також показав у яких приміщеннях сараю і де саме лежало майно;

- висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ МВС України від 06.11.2020 № 990, згідно із яким визначено ринкову вартість електроточила марки «Forte», коси ручної, кувалди з вуглецевої сталі, бочки з нержавіючої сталі ємністю 50 л.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду. Суд першої інстанції законно, обґрунтовано та вмотивовано не знайшов підстав для визнання доказів недопустимими та неналежними, чи такими, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, з чим також погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, а відтак, не приймати їх до уваги чи ставити під сумнів, відсутні будь-які підстави.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_6 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права і щодо невірної оцінки та врахування показань свідків, а зводяться лише до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом першої інстанції та яким надана детальна оцінка, викладена у оскаржуваному рішенні.

Доводи сторони захисту, про непричетність та недоведеність вини ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу з огляду на те, що, зокрема, обвинувачений в ході проведення, з дотриманням норм КПК України, слідчої дії слідчого експерименту, добровільно надав детальні пояснення та наглядно продемонстрував на місці обставин вчинення крадіжки з детальною локалізацією місць знаходження викраденого майна на місці скоєння кримінального правопорушення та його подальшої долі, тобто навів обставини, які можуть бути відомі лише особі безпосередньо причетній до вчинення злочину.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого відносно того, що ДБР не було проведено перевірку за фактом тиску на нього з боку працівників поліції, то колегія суддів зазначає.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 9 лютого 2022 року було доручено ДБР провести дослідження фактів, викладених у клопотанні обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 від 29 листопада 2021 року про застосування до нього тиску працівниками поліції під час досудового розслідування.

Враховуючи, що згідно вказаного клопотання останній зазначає про здійснення на нього тиску в частині обвинувачення, за яким його у даному кримінальному провадженні було виправдано, то відсутні підстави стверджувати про порушення при розгляді даного кримінального провадження та на необхідності отримання результатів за результати розслідування за вказаними фактами.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі наведені вище докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена та його дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного. Прийняв до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_6 покарання в межах встановлених санкцією інкримінованого кримінального правопорушення.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_6 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 лютого 2022 року відносно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4