У Х В А Л А

09.09.2022 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001056 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

До Ужгородського РУП надійшло повідомлення на лінію "102" 04.09.2022 о 21 год. 29 хв. про те, що за адресою АДРЕСА_1 здійснюється проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор за допомогою комп`ютерної техніки, на якій встановлені азартні ігри.

В ході огляду місця події, який проводився 04.09.2022 року, в приміщенні закладу, адміністратором якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 де здійснюється проведення азартних ігорАДРЕСА_1 виявлено та вилучено:
1.)Системні блоки марки «DELL» у кількості 4 шт.;
2.)Системні блоки марки «HP» у кількості 9 шт., ;
3.)Монітор марки «PHILIPS»моделі 225V5L у кількості 12 шт.;
4.)Монітор марки «Samsung» моделі LS22D300NYI у кількості 3 шт.;
5.)Монітор марки «Samsung» моделі LS22A300 у кількості 1 шт.
Слідчий зазначає у клопотанні, що з метою визнання вилучених в ході огляду місця події речових доказів належними доказами по кримінальному провадженню в органу досудового слідства виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене в ході обшуку 04.09.2022 рокув приміщенні закладу адміністратором якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 де здійснюється проведення азартних ігорза адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Органом досудового розслідування СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0001056 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України.
З доданого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження № 0001056 від 05.09.2022 було розпочато на підставі усної заяви(повідомлення) на лінію «102» 04.09.2022 року о 21 год 29 хв. про те, що за адресою АДРЕСА_1 здійснюється проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор за допомогою комп`ютерної техніки, на якій встановлені азартні ігри

В даному кримінальному провадженні жодній особі не оголошено підозру.

Сторона кримінального провадження ставить питання щодо накладення арешту на тимчасов вилучене під час проведення обшуку майно в приміщенні закладу адміністратором якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 де здійснюється проведення азартних ігорза адресою АДРЕСА_1 , який був проведений 04.09.2022 року з тих підстав, що таке може слугувати речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Разом з тим слідчий суддя встановив, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.09.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку в кримінальному провадженні № 0001056 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України, який був проведений 04.09.2022 року.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 233 КПК України регламентовано, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
2. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
3. Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
З огляду на те, що в рамках даного кримінального провадження слідчим суддею встановлено відсутність обставин, що визначені вимогами ч. 3 ст. 233 КПК, які дозволяють здійснювати обшук до постановлення ухвали слідчого судді ( врятування життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення), а відтак відсутність правових підстав для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді, що слугувало підставою для відмови у задоволенні клопотання про узаконення проведеного обшуку, слідчий суддя приходить до перекоання, що в силу ч. 3 ст. 233 КПК України вилучене речове майно є недопустимим доказом.
З врахуванням вищенаведеного слідчий суддя, приходить до висновку, що внесене клопотання є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.234, 235, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001056 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5 Бедьо
міськрайонного суду