Справа № 461/1736/22
Провадження № 1-кп/461/389/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022 року м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирок Жовківського р-ну Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого підсобником на приватному підприємстві «Пузата хата», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судженого,
за ч. 1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 10 лютого 2022 року о 20 год. 30 хв., знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 на сходовій клітці між третім та четвертим поверхами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на погрозу вбивством потерпілому ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою вчинення погрози вбивством, бажаючи викликати у ОСОБА_6 побоювання за своє життя, усвідомлюючи, що останній сприймає його погрозу як реальну, викрикуючи нецензурну лексику, тримаючи у руках мисливську рушницю ІЖ-18, спрямував її дуло в сторону голови останнього, чим демонстрував перед потерпілим готовність до реалізації своїх дій. ОСОБА_6 , після вказаних дій ОСОБА_4 , сприйняв їх як погрозу вбивством та готовність до реалізації останнього своїх дій, побоюючись за своє життя та здоров`я, вибіг з під`їзду будинку. Своїми умисними, цілеспрямованими та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив погрозу вбивством за допомогою мисливської рушниці ІЖ-18, направленого в голову потерпілого ОСОБА_6 , який у зв`язку з характером дій ОСОБА_4 мав реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінального проступку визнав повністю пояснивши, що 10 лютого 2022 року о 20 год. 30 хв., перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 на сходовій клітці між третім та четвертим поверхами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, бажаючи викликати у ОСОБА_6 побоювання за своє життя, усвідомлюючи, що останній сприймає його погрозу як реальну, викрикуючи нецензурну лексику та тримаючи у руках мисливську рушницю ІЖ-18, спрямував її дуло в сторону голови потерпілого, чим демонстрував перед ним готовність до реалізації своїх дій. ОСОБА_6 після вказаних дій сприйняв їх як погрозу вбивством та готовність до реалізації останнього своїх дій, побоюючись за своє життя та здоров`я, вибіг з під`їзду будинку.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння кримінального проступку та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством за обставин при яких у потерпілого були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Прокурор проти заявленого клопотання не заперечив та просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч. ч. 1,2,3,4 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та потерпілий примирилися.
Суд переконався, що обвинувачений розуміє права, передбачені ст.285 КПК України, йому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, відшкодував матеріальні збитки, не заперечує проти закриття кримінальної справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України слід закрити. Виправлення обвинуваченого можливе без застосування кримінального покарання.
Речові докази, згідно з вимогами ст. 100 КПК України, знаряддя вчинення злочину слід конфіскувати в дохід держави, дозвіл на зброю слід знищити.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.02.2022 року на мисливську рушницю та дозвіл на зброю слід скасувати.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 284 - 286, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.129 КК України закрити.
Речові докази:

-мисливську рушницю ИЖ-18ЕМ, к. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 конфіскувати в дохід держави;
-дозвіл на зброю № НОМЕР_3 (НПУ АА № НОМЕР_4 ) виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знищити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.02.2022 року на мисливську рушницю ИЖ-18ЕМ, к. НОМЕР_1 , № НОМЕР_5 та дозвіл на зброю № НОМЕР_6 від 26.10.2016, дійсний до 30.01.2023 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .