Справа № 944/3692/22
Провадження №1-кп/944/928/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

з участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

прокурора Шумського П.Ю.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника Романик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2022 року за № 0000070, про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровське Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, із вищою освітою, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , заступника начальника командира штабу заступника командира військової частини, військовому звання підполковник, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника штабу заступника командира Військової частини НОМЕР_1 , знав та розумів, що відповідно до пункту 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року, на нього, у тому числі, покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на вищевказаній посаді, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій відповідно до примітки до ст. 364 Кримінального кодексу України, є службовою особою.

Також відповідно до пп. «г», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Проте ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 23, 24, 65 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», посадової інструкції начальника штабу заступника командира військової частини, затвердженої наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 04 січня 2022 року №141, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 21 травня 2021 року у ОСОБА_1 виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від військовослужбовця ОСОБА_2 за не притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за вихід за межі території Військової частини НОМЕР_1 , щоб було наслідком неотримання ОСОБА_2 премії в розмірі 30000,00 грн.

З метою реалізації свого злочинного умислу, цього ж дня, близько 21 год 30 хв, ОСОБА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем викликав до себе старшого лейтенанта ОСОБА_3 , який являється безпосереднім командиром ОСОБА_2 , та повідомив що йому необхідно довести до свого підлеглого наступну інформацію, а саме, що якщо останній хоче отримати премію в розмірі 30000,00 грн., йому потрібно вирішити питання щодо не притягнення його до дисциплінарної та адміністративної відповідальності, та що він ОСОБА_1 , за неправомірну вигоду в розмірі 20000,00 грн., в силу своїх службових обов`язків може не притягувати його до дисциплінарної та адміністративної відповідальності, а як наслідок ОСОБА_2 буде отримувати премію для військовослужбовців в розмірі 30000,00 грн.

Після чого, цього ж дня (точну годину досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на території військової частини ОСОБА_3 , на виконання наказу ОСОБА_1 , повідомив ОСОБА_2 , що ОСОБА_4 висловив пропозицію та має намір отримати від нього неправомірну вигоду в сумі 20000,00 грн. за не притягнення до дисциплінарної та адміністративної відповідальності, а як наслідок він ОСОБА_2 , буде отримувати премію для військовослужбовців в розмірі 30000,00 грн.

В той час ОСОБА_2 , розуміючи незаконність дій та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_1 .

Надалі у ОСОБА_1 винник злочинний, план спрямований на приховання вказаного злочину та щоб останній не був викритий правоохороними органами.

У зв`язку із цим ОСОБА_1 на виконання свого злочинного плану залучив до протиправної діяльності військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 , який за злочинним планом повинен отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_2 та передати ОСОБА_1

23 червня 2022 року, близько 12 год 00 хв, ОСОБА_5 , діючи за вказівкою та на виконання злочинного плану ОСОБА_1 , зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_6 та повідомив, що йому відомо, що цього дня всім військовослужбовцям частини в кого немає стягнень було нараховано премію в розмірі близько 30000,00 грн., та що ОСОБА_6 , повинен частину своєї премії передати йому, а саме в розмірі 15000,00 грн., що це гроші не йому, а підполковнику ОСОБА_1 , а також сказав що йому відомо, що він ОСОБА_6 повинен надати грошові кошти в сумі 20000,00 грн. за те щоб у нього не було проблем та його не позбавили премії, проте за наказом ОСОБА_1 . ОСОБА_6 повинен передати кошти йому. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився та вказав, що передасть грошові кошти для ОСОБА_1 .

Надалі, 27 червня 2022 року, близько 17 год 45 хв, ОСОБА_5 , діючи протиправно, на виконання обумовленого злочинного плану, перебуваючи в автомобілі марки «Audi» на автомобільній парковці Військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в с. Старичі Яворівського району Львівської області, отримав неправомірну вигоду в сумі 15000,00 грн. від ОСОБА_6 , з метою передачі такої неправомірної вигоди ОСОБА_1 за не притягнення до дисциплінарної та адміністративної відповідальності та отриманні премії для військовослужбовців в розмірі 30000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 одержав, будучи службовою особою неправомірну вигоду для себе за вчинення чи невчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого йому службового становища, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України.

16 серпня 2022 року між прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Шумським П.Ю. та підозрюваним ОСОБА_1 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. ст. 468, 472 Кримінального процесуального кодексу України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_1 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України у виді у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 гривень, з позбавленням права обіймати певні посади начальника штабу заступника командира військової частини строком на 1 рік.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 цього Кодексу, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Захисник Романик Н.М. в судовому засіданні підтримала зазначену угоду про визнання винуватості, просила її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно в її присутності, та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, а саме як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Також зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку в психіатра та нарколога, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами основного покарання в межах санкції ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, та додаткового покарання позбавлення права обіймати певні посади посадуначальника штабу заступника командира військової частини строком на 1 рік.

Крім того, прокурор надав копію постанови слідчого Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 28 червня 2022 року, якою визнано речовими доказами: мобільний телефон в чохлі зеленого кольору марки «іРhone», ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім картою мобільного оператора «Лайфсел» із маркуванням НОМЕР_3 , та грошові кошти в сумі 15000,00 грн. купюрами номіналом по 500 грн. за номерами: ГА 3122293; ВИ 2256550; АЕ 8239327; ФЖ 581 1402; УЖ 9694392; ЗГ 9780107; 33 1665735; ХВ 9828543; АВ 6719632;СБ 6546133; ББ 9613373; ЗИ 1861468; АД 6778145; ЄЄ 3531624; ЄВ 3052366; СЗ 0866822; ЄВ 3052367; ЗБ 7468741; ХЖ 9047907; АЗ 4546493; ЕБ 0996460; ФГ 3694632; АЖ 3416295; ФБ 1527461; ЕЗ 3369618; ЕЄ 0722744; АИ 6806763; БВ 8280873; ГА 7641191; ВЖ 6163513..

Також ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року накладено арешт на мобільний телефон в чохлі зеленого кольору марки «іРhone», ІМЕІ: НОМЕР_2 зі сім картою мобільного оператора «Лайфсел» із маркуванням НОМЕР_3 та грошові кошти в сумі 15000 грн. купюрами номіналом по 500 грн. за номерами: ГА 3122293; ВИ 2256550; АЕ 8239327; ФЖ 581 1402; УЖ 9694392; ЗГ 9780107; 33 1665735; ХВ 9828543; АВ 6719632;СБ 6546133; ББ 9613373; ЗИ 1861468; АД 6778145; ЄЄ 3531624; ЄВ 3052366; СЗ 0866822; ЄВ 3052367; ЗБ 7468741; ХЖ 9047907; АЗ 4546493; ЕБ 0996460; ФГ 3694632; АЖ 3416295; ФБ 1527461; ЕЗ 3369618; ЕЄ 0722744; АИ 6806763; БВ 8280873; ГА 7641191; ВЖ 6163513.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до норм ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року, а речові докази: мобільний телефон в чохлі зеленого кольору марки «іРhone», ІМЕІ: НОМЕР_2 зі сім картою мобільного оператора «Лайфсел» із маркуванням НОМЕР_3 повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; грошові кошти в сумі 15000 грн. купюрами номіналом по 500 грн. за номерами: ГА 3122293; ВИ 2256550; АЕ 8239327; ФЖ 581 1402; УЖ 9694392; ЗГ 9780107; 33 1665735; ХВ 9828543; АВ 6719632;СБ 6546133; ББ 9613373; ЗИ 1861468; АД 6778145; ЄЄ 3531624; ЄВ 3052366; СЗ 0866822; ЄВ 3052367; ЗБ 7468741; ХЖ 9047907; АЗ 4546493; ЕБ 0996460; ФГ 3694632; АЖ 3416295; ФБ 1527461; ЕЗ 3369618; ЕЄ 0722744; АИ 6806763; БВ 8280873; ГА 7641191; ВЖ 6163513 конфіскувати в дохід держави.

Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати на залучення експерта (проведення судової експертизи) в розмірі 7550 грн 80 коп, що підтверджується відповідним актом Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, з обвинуваченого ОСОБА_1 слід стягнути витрати на залучення експерта в розмірі 7550 грн 80 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Також ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, термін дії якого закінчується 29 серпня 2022 року.

Прокурор з клопотанням про продовження терміну дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не звертався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 394, 468, 469, 471, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 серпня 2022 року, укладену в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2022 року за № 0000070, укладену між прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Шумським Павлом Юрійовичем та підозрюваним ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права обіймати певні посади начальника штабу заступника командира військової частини строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на залучення експерта в розмірі 7550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року на: мобільний телефон в чохлі зеленого кольору марки «іРhone», ІМЕІ: НОМЕР_2 зі сім картою мобільного оператора «Лайфсел» із маркуванням НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 15000, 00 грн. купюрами номіналом по 500 грн. за номерами: ГА 3122293; ВИ 2256550; АЕ 8239327; ФЖ 581 1402; УЖ 9694392; ЗГ 9780107; 33 1665735; ХВ 9828543; АВ 6719632;СБ 6546133; ББ 9613373; ЗИ 1861468; АД 6778145; ЄЄ 3531624; ЄВ 3052366; СЗ 0866822; ЄВ 3052367; ЗБ 7468741; ХЖ 9047907; АЗ 4546493; ЕБ 0996460; ФГ 3694632; АЖ 3416295; ФБ 1527461; ЕЗ 3369618; ЕЄ 0722744; АИ 6806763; БВ 8280873; ГА 7641191; ВЖ 6163513.

Речовий доказ мобільний телефон в чохлі зеленого кольору марки «іРhone», імел: НОМЕР_2 зі сім картою мобільного оператора «Лайфсел» із маркуванням НОМЕР_3 повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Речові докази грошові кошти в сумі 15000, 00 грн. купюрами номіналом по 500 грн. за номерами: ГА 3122293; ВИ 2256550; АЕ 8239327; ФЖ 581 1402; УЖ 9694392; ЗГ 9780107; 33 1665735; ХВ 9828543; АВ 6719632;СБ 6546133; ББ 9613373; ЗИ 1861468; АД 6778145; ЄЄ 3531624; ЄВ 3052366; СЗ 0866822; ЄВ 3052367; ЗБ 7468741; ХЖ 9047907; АЗ 4546493; ЕБ 0996460; ФГ 3694632; АЖ 3416295; ФБ 1527461; ЕЗ 3369618; ЕЄ 0722744; АИ 6806763; БВ 8280873; ГА 7641191; ВЖ 6163513 конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- обвинуваченим і його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя Д.Б. Поворозник