Справа № 931/96/22
Провадження № 1-кп/931/37/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Локачі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000063, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Торчин Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2018 року за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 ст. 71 КК України до 4 років і 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 17.03.2021 року на піставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений, невідбута частина покарання 1 рік 4 місяці 2 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, 23 грудня 2021 року, перебуваючи поблизу автодороги, що проходить через с. Зубильне Володимир-Волинського району Волинської області, шляхом віднайдення, придбав речовину рослинного походження зеленого кольору, загальною масою - 12,9818 г., яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс. В подальшому, після придбання вищевказаного наркотичного засобу, ОСОБА_4 переніс його до місця свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , де його зберігав по 24 грудня 2021 року, тобто до моменту виявлення вищевказаного наркотичного засобу працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні без мети збуту наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Крім цього, 06 лютого 2022 року, близько 22:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за адресою АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , наніс їй близько 10 ударів кулаками рук в голову, після цього обома великими пальцями рук почав давити на її очі, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта, тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також гематом обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, своїми діями, що виразились в спричинені умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень, розкаявся у вчиненому та підтвердив фактичні дані, які вказані в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Суду пояснив, що 23.12.2021 року йшов з с. Затурці у с. Зубильне, Володимир - Волинського району і знайшов пакет, в якому знаходилася трава, за запахом розпізнав канабіс, приніс пакет з травою додому і зберігав його там, поки не приїхали працівники поліції і не знайшли у нього даний пакет з травою. 06.02.2022 року у нього виник конфлікт з потерпілою ОСОБА_5 , оскільки вона у рисовий суп поклала рибну приправу. Спочатку виник словесний конфлікт, а згодом він став наносити потерпілій удари в голову кулаком руки. Зміст обвинувального акту повністю відповідає обставинам, які мали місце у будинку за місцем його проживання. Тілесні ушкодження потерпілій були нанесені саме ним. З обсягом обвинувачення погоджується повністю. Шкодує про вчинене, у потерпілої попросив вибачення, вони помириися.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, через канцелярію суду подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у справі, де вона є потерпілою, відповідно до статті КК України (а.с. 31).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні без мети збуту наркотичних засобів, та спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст.309 та ч.2 ст. 125 КК України, його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.309 та ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, є рецедив та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінальних правопорушень, згідно зі статтею 12 КК, згідно якої кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 125 КК України, відносяться до кримінальних проступків;

- особу винного, який раніше судимий, вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання, матеріальний стан (не працює, інших доходів не має), думку потерпілої, яка просила призначити покарання передбачене санкцією статті, наявність постійного місця проживання та негативної характеристики за таким; відомості про те, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак з 2012 року взятий на диспансерний облік лікарем - наркологом КНП "Локачинська лікарня" Локачинської селищної ради.

- наявність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, відбував реальну міру покарання, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, вчинив дані кримінальні правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та вперте небажання стати на шлях виправлення, відсутність міцних соціальних зв`язків, доходів, негативну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальні проступки, наявність пом`якшуючих обставин та обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкцій статтей КК України, за якими він притягується до відповідальності, у виді обмеження волі.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання за ст.75 КК суд не вбачає, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, будучи умовно - достроково звільненим з місць позбавлення волі протягом невідбутої частини покарання, при цьому через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про сформовану модель поведінки.

Враховуючи, що ОСОБА_4 востаннє судимий вироком Луцького міського суду Волинської області від 01.11.2018 року за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років і 3 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Маневицького районного суду від 17.03.2021 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбута частина покарання 1 рік 4 місяці 2 дні, протягом невідбутої частини покарання вчинив новий умисний корисливий злочин, то остаточне покарання йому необхідно призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання призначеного за даним вироком частину невідбутого покарання за попереднім вироком.

При цьому, суд враховує положення п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» 24.10.2003 N 7, якою передбачено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення

волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням

(статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування

покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім

за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Таким чином, остаточне покарання має бути призначене у вигляді позбавлення волі.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні на підставі ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 125 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2018 року з врахуванням пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з яким 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_6 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп., за проведення судової експертизи.

Речові докази:

- прозорий пакет на зіп-засібці з речовиною рослинного походження схожою на канабіс (поміщені до формалізованого сейф - пакету № 1566266), який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області - знищити;

- 2 диски CD-R "ALERUS" - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1