КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки Жидачівського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2022 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим за вчинення необережного нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України із закриттям кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001361 від 17.06.2021 року на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Цією ж ухвалою прийнято відмову цивільного позивача ОСОБА_6 від заявленого позову та закрито провадження у справі за позовом цивільного позивача ОСОБА_6 до цивільних відповідачів ОСОБА_7 та ТОВ «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Також цією ухвалою вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В обґрунтування прийнятого рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження, суд зазначив, що учасники кримінального провадження підтримали клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим і не заперечували проти закриття кримінального провадження, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не має судимостей, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії необережного нетяжкого злочину, з потерпілим обвинувачений повністю примирився, завдана ним шкода повністю відшкодована і потерпілий претензій до обвинуваченого не має, про що свідчить його відповідна заява.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд, з урахуванням положень ст. 124 КПК України, згідно якої у разі ухвалення обвинувального вироку стягненню з обвинуваченого на користь держави стягуються документально підтверджені витрати на залучення експерта, а оскільки у даному кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалюється, а вирішується питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-21/39314-ІТ від 16.09.2021 року в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп. віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі прокурор Білоцерківської прокуратури Київської області просить змінити ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2022 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та зазначити в мотивувальній частині судового рішення фактичні обставини кримінального правопорушення, що були предметом судового розгляду в межах вказаного кримінального провадження, а в резолютивній частині ухвали вказати про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 витрат на проведення експертизи у сумі 1372,96 грн. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт, посилаючись на п.п.2 п.2 ч.1 ст. 373 КПК України вказує, що в мотивувальній частині судового рішення зазначаються встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, однак в порушення вказаної норми КПК України, суд першої інстанції не вказав в оскаржуваній ухвалі фактичні обставини кримінального правопорушення, які були предметом судового розгляду, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Крім того, зазначає, що відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 17.06.2020 року, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком і суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, а тому вважає, що відшкодування процесуальних витрат повязних з проведенням судової експертизи від 16.09.2021 року вартістю 1372 грн. 96 коп. покладається саме на обвинуваченого, а не державу, як зазначив суд, оскільки кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, що є нереабілітуючою обставиною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги прокурора Білоцерківської прокуратури Київської області, вказуючи на необхідність стягнення з обвинуваченого витрат на проведення експертизи, а решту апеляційних вимог не підтримала; пояснення обвинуваченого та потерпілого, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження №0001361 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням із потерпілим та закриття стосовно ОСОБА_7 кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Згідно ч.1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення судом обвинувального вироку, оскільки такий висновок не узгоджується з рішенням Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року про те, що КПК не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди обвинуваченого на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинен відшкодувати саме обвинувачений.

Перевіривши викладені у поданій апеляційній скарзі прокурора доводи щодо істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та наявності підстав для зміни вироку в частині вирішення питання щодо процесуальних витрату даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає їх слушними, оскільки закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 з нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє останнього від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи №СЕ-19/111-21/39314-ІТ від 16.09.2021 року.

Апеляційні твердження прокурора про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень ч.1 ст. 373 КПК України, який в оскаржуваній ухвалі не зазначив фактичні обставини кримінального правопорушення, що були предметом судового розгляду, колегія суддів вважає безідставними, оскільки вони не грунтуються на вимогах закону.

За викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2022 року зміні в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , а саме із зазначенням у мотивувальній частині оскаржуваного вироку про стягнення з ОСОБА_7 витрат за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-21/39314-ІТ від 16.09.2021 року в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської прокуратури Київської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0001361стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим змінити.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-21/39314-ІТ від 16.09.2021 року в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп., які суд відніс на рахунок держави, стягнути з ОСОБА_7 .

В решті ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3