Справа № 202/4439/22
Провадження № 1-кс/202/3254/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, дистанційно в режимі відео конференції, клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 09.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у с. Ліски Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, навідника мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
ВСТАНОВИВ:

02.08.2022 прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 09.09.2022 року, з можливим обранням альтернативного запобіжного заходу застави в розмірі не менше 400 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивовано тим, що 10.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді навідника мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, групою осіб із старшим водієм мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_6 , близько 14 години 42 хвилин 09 червня 2022 року, перебуваючи в місці тимчасового перебування управління штабу військової частини НОМЕР_1 , отримавши законний усний наказ свого прямого начальника заступника командира бригади з морально-психологічного забезпечення начальника відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) підполковника ОСОБА_7 щодо вибуття до командно-спостережного пункту мотопіхотного батальйону, розташованого поблизу АДРЕСА_2 для подальшого виконання завдань у складі своєї роти, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, чим вчини непокору, а саме відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.
10 червня 2022 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк до 06 серпня 2022 року (включно).

З урахуванням часу повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 09 серпня 2022 року. Проте завершити досудове розслідування до вказаної дати не представилось за можливе через необхідність провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії для вирішення питання, чи було вчинено кримінальне правопорушення групою осіб чи одноособово; вирішити питання про зміну повідомлення про підозру; вирішити питання про виділення матеріалів досудового розслідування; ознайомити підозрюваних та їх захисників з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та звернутися до суду з обвинувальним актом.

У зв`язку з вказаним 31 липня 2022 року слідчий звернувся до керівника Донецької спеціалізованої прокуратури з клопотанням про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 09 вересня 2022 року і зазначене клопотання було задоволене та постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 01.08.2022 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців до 09.09.2022.

На думку слідчого обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

На даний час, досудове розслідування продовжене. Проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, для повного та неупередженого розслідування

При цьому ризики, покладені в основу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшилися, у зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає, що утримання ОСОБА_4 під вартою є таким же актуальним як і при застосуванні запобіжного заходу.

Так, соціальний статус підозрюваного не змінився, нові соціальні зв`язки не утворилися, керівництво військової частини до слідчого або прокурора із клопотанням про передання підозрюваного на поруки не зверталися, досудове розслідування не завершено, тобто свідки не допитані в межах судове провадження в суді першої інстанції, тобто лишається актуальним ризик впливу на них.

Метою продовження дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування існуючих ризиків зазначено, що підозрюваний, без застосування запобіжного заходу може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які є його спів службовцями, адже знає місцезнаходження останніх та маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, може погрожувати свідкам з метою зміни або відмови від показів, які вони надали або будуть надавати під час досудового розслідування та в суді.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за мобілізацією, може вчинити самовільне залишення військової частини або місця служби, дезертирство та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом, тобто кримінальні правопорушення, передбачені статтями 407, 408, 409 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється.

Таким чином, застосування будь-якого іншого запобіжного заходу, на думку слідчого, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, та на думку слідчого будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану не будуть відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Водночас, у випадку судом застосування як альтернативного запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави, слід зазначити, що підозрюваний будучі військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи безпосередньо в районі проведення активних бойових дій у період здійснення зазначених заходів, отримує грошове забезпечення та додаткові винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що регламентується Постановою Кабінету Міністру України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На підставі викладеного, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 09.09.2022 року, з можливим обранням альтернативного запобіжного заходу застави в розмірі не менше 400 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, які не зменшились. З урахуванням того, що завершити досудове розслідування в двомісячний строк не вдалось, його строк продовжено до 09.09.2022. Просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів. На думку прокурора той факт, що він зараз перебуває на лікуванні не може запобігти зазначеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що він не відмовляється від проходження військової служби, але через погіршення стану здоров`я, не може нести військову службу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на його безпідставність, необґрунтованість підозри та ризиків. Пояснив, що підозра є необґрунтованою. Зазначив що підозрюваний свідомо сам вступив до лав ВСУ щоб боронити державу. ОСОБА_8 не є безпосереднім командиром підозрюваного та не уповноважений віддавати йому накази. Разом з тим, підозрюваний не може перешкоджати досудовому розслідуванню, оскільки на даний час перебуває під контролем держави та продовжує проходити військову службу. Крім того, ризик вчинити інші кримінальні правопорушення не підтверджений, оскільки підозрюваний не зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, бо добровільно пішов до лав ЗСУ. Просив врахувати, стан здоров`я підозрюваного, який на даний час перебуває на лікарняному, через захворювання нирок. Також зазначив, що ОСОБА_4 не отримує доходу за проходження військової служби, в зв`язку з чим розмір застави у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів є завеликим. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, або змінити підозрюваному запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 зазначеної статті КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується та обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; довідкою військово-лікарської комісії № 1290 від 07.06.2022, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами слідчих експериментів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість самої підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , у зв`язку із продовженням строків досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що у встановленому законом порядку строк досудового слідства подовжено, що свідчить про необхідність проведення подальших слідчих дій.

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється необхідністю уникнення ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, які суд вважає доведеним.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, незаконно впливати на свідків, підтверджується тим, що ОСОБА_4 будучі знайомим зі свідками з якими разом проходив військову службу, може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на свідків, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за мобілізацією, може, з метою переховуватись від органів досудового розслідування, може залишити розташування військової частини та вчинити інший злочин пов`язаний з військовою службою.

Зазначені ризики, на які посилається прокурор і слідчий, дійсно на момент розгляду клопотання не зникли.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що ризики про можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному правопорушенні іншим чином слідчим та прокурором необґрунтовані та наразі нічим не підтверджені.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_4 , але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що підозрюваний має вади здоров`я, але вважає, що суд не уповноважений вирішувати питання про придатність особи до військової служби. Такі повноваження є у ВЛК, висновком якої він визнаний придатним до військової служби.

Також до суду не надходило медичних висновків їх відповідних медичних закладів та ВСП про наявність у підозрюваного захворювань, які унеможливлюють його перебування в умовах тримання під вартою.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Так, домашній арешт не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, оскільки такий вид запобіжного заходу включає покладення обов`язку, як перебування за місцем проживання, а з урахуванням того, що місцем проживання підозрюваного є с. Ліски, Коломийського району, Івано-Франківської області, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виключає виконання ОСОБА_4 обов`язків військовослужбовця в умовах воєнного стану та по суті є взаємовиключними. Крім того, з урахуванням відстані, перебування особи за місцем проживання у Івано-Франківській області, не за місцем розташування військової частини та органу досудового розслідування, фактично унеможливить здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного під час дії запобіжного заходу та ускладнить досудове розслідування, тим більше в умовах військового стану.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні злочину проти порядку проходження військової служби в період воєнного стану, на думку слідчого судді, не є достатньо дієвим і не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо запобіжного заходу у вигляді особистої поруки слідчий суддя зазначає, що на момент розгляду клопотання, жодних звернень про передачу ОСОБА_4 на поруки не надходило.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою був застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2022 строком по 06.08.2022.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 01.08.2022 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців до 09.09.2022.

Таким чином, враховуючи, що обставини з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшилися, а також приймаючи до уваги, що слідчим та прокурором належним чином обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також доведено, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді клопотання підлягає частковому задоволенню, тому що запобіжний захід обирається лише в межах строку досудового розслідування, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 38 (тридцять вісім) днів, по 09.09.2022 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до вимог статей 176, 177, 178, 182,199 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, враховуючи виключний випадок, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні військового злочину в умовах воєнного стану на території України, що могло вплинути негативно на обороноздатність держави та підірвати авторитет Збройних Сил України, а також приймаючи до уваги особу підозрюваного ОСОБА_4 , який одружений, раніше не судимий, його матеріальний стан, слідчий суддя вважає, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, в зв`язку з чим, користуючись правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 338 000 грн.

З урахуванням відомостей про особу підозрюваного,на переконання слідчого судді, застава у розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, з урахуванням положень ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», абз. 8 ст. 3, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку», положень Інструкції про порядок і умови тримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців, затверджене Наказом Міністерства оборони України 26.09.2013 № 656, суд вважає за доцільне визначити підозрюваному ОСОБА_4 місце утримання на час дії запобіжного заходу гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації: АДРЕСА_3 .

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 38 (тридцять вісім) днів, по 09.09.2022 року включно.
Утримувати ОСОБА_4 на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 , з місцем дислокації АДРЕСА_3 .
Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у розмірі заставу у розмірі 130 (сто тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 338 000 (триста тридцять вісім тисяч) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 09 вересня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1