печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6225/22-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника-адвоката: ОСОБА_3 , підозрюваної: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 19 листопада 2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04 лютого 2022 року в рамках кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2020,-
ВСТАНОВИВ :

07.02.2022 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру від 19 листопада 2021 року в рамках кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2020.
У скарзі захисник та підозрювана посилається на незаконність повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вказаному кримінальному провадженні.
Так, на думку захисника, повідомлення про підозру від 19.11.2021 є неконкретним та очевидно необґрунтованим. Захисник посилається на неконкретність повідомлення про підозру, вказує на те, що у фактичних обставинах повідомлення про підозру не визначені конкретні час, місце, спосіб, знаряддя, безпосередніх виконавців, потерпілих, розмір заподіяної шкоди та інші істотні обставини.
Також адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні було подано уточнення до скарги по повідомлення про підозру, в якій він просив скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, складене та вручене слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , від 04 лютого 2022 року, яким громадянку ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 19.11.2020 та зобов`язати слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню № 0000055 від 19.11.2020 про оголошення підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України від 19 листопада 2021 року та про зміну раніше повідомленої підозри від 04.02.2022.
У судовому засіданні захисник та підозрювана скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказавши, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри є законними та обґрунтованими.
Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Відповідно до п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, що були внесені до ст. 303 ч.1 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
Судом встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 19.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 362 КК України.
У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.
З тексту повідомлення про підозру вбачається, що у ОСОБА_4 , яка працює на посаді старшого державного ревізора-інспектора Олександрійського відділу Головного управління ДПС у Кіровоградській області та має доступ до Інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок», у невстановлений слідством час, але не пізніше грудня 2020 року, з корисливих мотивів виник умисел на несанкціоноване копіювання інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, до яких мають доступ працівники органів ДПС України, з метою її подальшого продажу третім особам.
З цією метою ОСОБА_4 вступила в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів, використовуючи наданий у встановленому законом порядку доступ до ITC «Податковий блок», використовуючи наданий їй логін « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та службову комп`ютерну техніку з інвентарним номером ПЕОМ 0200081, імя комп`ютера 1127-02000081 та ІР-адресою 10.11.27.32, розташованому у кабінеті № 11 Олександрійського відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області здійснила несанкціоноване копіювання інформації, яка оброблюється в ITC «Податковий блок» щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_4 передала інформацію невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка використовувала акаунт з іменем « ОСОБА_9 », чим на думку слідчого вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 362 КК України.
Так, слідчим зазначено, що ОСОБА_4 здійснила копіювання інформації використовуючи наданий їй логін « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та службову комп`ютерну техніку з інвентарним номером ПЕОМ 0200081, ім`я комп`ютера 1127-02000081 та ІР-адресою 10.11.27.32, розташованому у кабінеті № 11 Олександрійського відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області.
З матеріалів кримінального провадження, дослідженого під час судового розгляду, вбачається, що під час проведення обшуків в службовому кабінеті ОСОБА_4 було вилучено комп`ютерну техніку. Однак, під час подальшого розслідування, на вказаній комп`ютерній техніці не було виявлено інформації щодо громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та підтвердження копіювання такої інформації за допомогою цієї комп`ютерної техніки, що спростовує версію слідства, викладену в підозрі від 19.11.2021.
Тобто це ствердження не підтверджується жодними доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність оголошеної підозри.
Як вбачається із відповіді ДПС України на запит слідчого № 3497/5/9900-12-10-05 від 26.03.2021, інформація, яку начебто скопіювала ОСОБА_4 отримувалась із ІТС «Податковий блок» з ІР-адреси НОМЕР_1 .
Вказана адреса не належить комп`ютеру ОСОБА_4 . З матеріалів справи вбачається, що ІР-адреса комп`ютера ОСОБА_4 . 10.11.27.32. Це вказує саме прокурор у підозрі. І саме з цієї адреси було скопійовано інформацію за версією слідства.
Вказане вище спростовує версію слідства, викладену у повідомленні про підозру та свідчить про безпідставність, необґрунтованість та незаконність повідомлення про підозру.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 за версією слідства діяла з корисливих мотивів. За вказані протиправні дії було отримано грошові кошти, які було перераховано на електронний гаманець «lBSDsGxTHa4gR3j7r79wKpZ4WPhPJhmfaX» та на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 .
При цьому, банківська карта АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , як і електронний гаманець «1BSDsGxTHa4gR3j7r79wKpZ4WPhPJhmfaX» не належать та ніколи не належала ОСОБА_4 . Вони мають власників, які ними і користуються, що достеменно відомо слідству.
Слідством встановлено власника банківської карти. Вказаний громадянин не знайомий із ОСОБА_4 та не пов`язаний з нею жодним чином, що спростовує версію слідства про причетність ОСОБА_4 до вчинення даного злочину.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про обґрунтованість повідомлення про підозру, суд виходить з того, що з огляду на положення закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини з цього приводу.
Так, у пункті 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначається наступне: «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
Обґрунтованість підозри передбачає, що об`єктивно існують дані про причетність особи до вчинення правопорушення. До таких даних відносяться показання, документи, речові докази, висновки експертів, тощо. Саме наявність відповідних фактичних даних є необхідною для обґрунтованого повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Так, у пункті 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначається наступне: «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
Обґрунтованість підозри передбачає, що об`єктивно існують дані про причетність особи до вчинення правопорушення. До таких даних відносяться показання, документи, речові докази, висновки експертів, тощо. Саме наявність відповідних фактичних даних є необхідною для обґрунтованого повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення Слідчий суддя погоджується із твердженнями сторони захисту, що у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як це передбачає п.6 ч.1 ст. 277 КПК України. Матеріали кримінального провадження не містять безсумнівної системи належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б вказували на можливу наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, та яка б виключала сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення вчинене саме підозрюваною особою.
Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого).
Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).
Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, у ході розгляду скарги захисника слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснено у порушення приписів ст.ст. 276, 277 КПК України так, як зміст повідомлення про підозру свідчить про наявність істотних суперечностей та неконкретність повідомлення про підозру, а також про очевидну необґрунтованість притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Що стосується повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04.02.2022 ОСОБА_4 слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор. Тобто, підставами для зміни та доповнення підозри виступають нові перевірені й достатньо обґрунтовані докази. Зміна раніше повідомленої підозри полягає у висуненні нової підозри, не пов`язаної одним злочинним задумом з раніше повідомленою підозрою, у вчиненні кримінального правопорушення з до цього невідомими фактичними обставинами та іншою юридичною кваліфікацією; доповненні попередньої підозри новими епізодами кримінального правопорушення, які кваліфікуються за однією й тією ж статтею (частиною статті) кримінального закону; уточненні фактичного змісту підозри (час, місце, наслідки тощо); виключенні з раніше повідомленої підозри епізодів протиправної діяльності, які не знайшли підтвердження в ході розслідування; уточненні (зміні) юридичної кваліфікації раніше повідомленої підозри, тобто в кінцевому рахунку зміна раніше повідомленої підозри може здійснюватись шляхом внесення коректив як у фактичну сторону розслідуваного кримінального правопорушення, так і в юридичну оцінку вчиненого. Логіка припису ст. 279 КПК України передбачає, що у разі виникнення підстав для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 КПК України, свідчить про те, що слідчий, прокурор має скласти нове повідомлення про підозру, зазначивши в ньому, з - поміж іншого, про скасування раніше врученого повідомлення про підозру. Повідомлення про нову підозру або про зміну раніше повідомленої підозри вручається підозрюваному в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України, і невідкладно, але не пізніше наступного дня вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зміна - це поправка, яка змінює що-небудь попереднє. Зміна повідомлення про підозру в широкому розумінні цього поняття полягає у: не підтвердженні частини повідомлення про підозру; доповненні повідомлення про підозру; зміні повідомлення про підозру.
Такими підставами для зміни повідомлення про підозру є: непідтвердження будь-якої події злочину, що інкримінується підозрюваному; відсутність в діяннях особи складу злочину; недоведеність участі підозрюваного у вчиненні одного або декількох злочинів з числа тих, що ставляться йому в вину у повідомленні про підозру; непідтвердження обставин, що обтяжують відповідальність; встановлення обставин, що змінюють оцінку і кваліфікацію вчинку (замах, закінчений злочин, повторність, продовжуваний злочин); встановлення обставин, що тягнуть зміну оцінки ступеню співучасті підозрюваного в злочині (або деяких з них), в тому числі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав відносно інших осіб; встановлення обставин, що пом`якшують відповідальність; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення підозрюваним злочину, що не інкримінувався йому раніше.
Не підтвердження частини повідомлення про підозру означає, що: повідомлення про підозру за окремим епізодом чи самостійному діянню не підтвердилося; не знайшла підтвердження кваліфікуюча ознака; не знайшла підтвердження та чи інша дія в структурі окремого епізоду або діяння; виявилась зайвою кваліфікація діяння за сукупністю злочинів (за декількома статтям КК).
Внаслідок не підтвердження частини повідомлення про підозру можуть виникати такі ситуації: змінювати кваліфікацію не потрібно; необхідно змінити кваліфікацію злочину.
Зміна повідомлення про підозру (у вузькому розумінні цього поняття) може обумовлюватися виявленням обставин, які змінюють характер відомостей, викладених в попередньому повідомленні про підозру. Можуть бути уточнені фактичні обставини скоєного (місце, час, спосіб діяння, характер і розмір шкоди і т. ін.), виправлена раніше допущена помилка або неточність формулювання підозри.
В результаті іншої оцінки доказів може виникнути необхідність змінити кваліфікацію.
Судом встановлено, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04.02.2022 ОСОБА_4 , є аналогічним за текстом з повідомленням про підозру від 19.11.2021, крім вилучення із тексту підозри посилання: «ім`я компютера 1127-02000081 з ІР-адресою НОМЕР_3 », будь яких інших змін вказане повідомлення про підозру не містить.
З огляду на встановлені обставини, повідомлення про зміну раніше повідомленою підозри від 04.02.2022 не є зміною підозри в розумінні КПК України.
Таким чином, органом досудового розслідування здійснюється незаконне притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога скарги захисника про зобов`язання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню № 0000055 від 19.11.2020 про оголошення підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України від 18 серпня 2021 року та про зміну раніше повідомленої підозри від 04.02.2022, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу II Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та стосовно якої прийнято, зокрема, рішення, передбачене п. 1-1 ч. 2 ст. 307 КПК України (скасування повідомлення про підозру), виключається із загальної кількості облікованих осіб у кримінальному провадженні.
Хоча, факт прийняття слідчим суддею рішення про скасування повідомлення про підозру і є передумовою виключення особи із загальної кількості облікованих осіб у кримінальному провадженні, однак вимога про зобов`язання слідчого (прокурора) виконати приписи пункту 2 глави 5 розділу II Положення про ЄРДР виходить за межі розгляду скарги на повідомлення про підозру, а приписи статті 307 КПК України не передбачають повноважень слідчого судді прийняти рішення щодо зобов`язання слідчого (прокурора) вчинити дії, про які просить захисник у скарзі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 19 листопада 2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04 лютого 2022 року в рамках кримінального провадження № 0000055 від 19.11.2020 задовольнити частково.
Скасувати повідомлення про підозру від 19 листопада 2021 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні № 0000055 від 19.11.2020.
Скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04 лютого 2022 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні № 0000055 від 19.11.2020.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1