Справа №585/553/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/959/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2022 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.1,2 ст.222 КК України.

В підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання, в якому просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кількох епізодів тяжкого злочину за викладених в обвинувальному акті обставин, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.1, п. 3 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, інші запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

06 квітня 2022 року ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 12 години 04 червня 2022 року із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн.

Не погодившись з ухвалою судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказував, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою та просив скасувати вищевказану ухвалу та змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник зазначав, що на судове слухання справи, яке відбулося 06 квітня 2022 року захисника за призначенням не було повідомлено, розгляд клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу було проведено без участі захисника.

Вказував, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК, не доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Звертав увагу на те, що при обранні запобіжного заходу судом не взято до уваги, що обвинувачений був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист ще на стадії досудового розслідування, відсутності доказів його обізнаності щодо перебування у розшуку, відсутності доказів які підтверджують отримання повідомлень про виклик слідчим.

Зазначав, що до клопотання прокурора не додано жодного доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання під вартою, крім того підозра навіть не була вручена підозрюваному.

Вказував, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Зазначав, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина не доведена, а пред`явлена підозра необґрунтована та не підтверджена доказами , а тому вважав, що утримання обвинуваченого під вартою незаконне, а затримання необґрунтоване, жоден ризик передбачений ст.177 КК України не доведений.

Вважав, що прокурор не довів суду належним чином неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а суд розглянув клопотання прокурора та обрав запобіжний захід без участі захисника за призначенням з посиланням на недоведені ризики передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги - заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону суддею дотримані не в повному обсязі.

Згідно зі ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Відповідно до ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи 06 квітня 2022 року був проведений підготовчий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.1,2 ст.222 КК України, в якому вирішувалось клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 та була винесена ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України (стаття 20).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Як вбачається з доручення № 018-180000029 від 9 лютого 2022, долученого до апеляційної скарги, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області ОСОБА_8 був призначений адвокат ОСОБА_7 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту особи, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою).

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості, про сповіщення даного захисника про підготовче судове засідання, і як наслідок підготовче засідання, на якому вирішувалось клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , було проведено без участі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Крім того того, в ході вивчення матеріалів кримінального провадження, а саме звукозапису підготовчого судового засідання від 06 квітня 2022 року колегією суддів було встановлено, що суддею, в порушення ст.345 КПК України, не було з`ясовано чи була вручена пам`ятка про права та обов`язки учасникам кримінального провадження та чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснено їх, в тому числі і право на захист.

Всі вищенаведені порушення, допущені судом першої інстанції при вирішенні клопотання прокурора в підготовчому судовому засіданні, колегія суддів визнає як істотне порушення кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

При ухваленні нового судового рішення, колегія суддів перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, та доводи викладені в клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 встановила наступне.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, з наявних у даному кримінальному провадженні матеріалів вбачається, що у провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.1,2 ст.222 КК України.

Звертаючись до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилався на те, що останній обвинувачується у вчиненні кількох епізодів тяжкого злочину за викладених в обвинувальному акті обставин, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.1, п. 3 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, наявність ризику можливого переховування від органу досудового розслідування або суду, колегія суддів встановила з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину за яке, у разі доведеності вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Разом з тим існування ризику впливу на потерпілих, колегія суддів встановила з врахуванням тих обставин, що судом на даному етапі розгляду справи не отримані та не дослідженні свідчення потерпілого та свідків кримінальних правопорушень.

Оцінюючи можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_8 не має постійного джерела доходу, сталих соціальних зв`язків, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, та характер протиправних дій, які інкриміновані ОСОБА_8 , а саме те що він вчинив більше 30 епізодів злочинної діяльності, у зв`язку з чим приходить до висновку про високу вірогідність того, що ОСОБА_8 може продовжити вчинення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є встановлені колегією суддів ризики, які не зменшились та не перестали існувати, разом з тим колегія суддів приходить до висновку про те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, при прийнятті вказаного рішення колегією, враховані і обставини, на які посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі, а саме, перебування обвинуваченого ОСОБА_8 у розшуку, які спростовуються матеріалами справи, а саме реєстром матеріалів досудового розслідування, доданим до обвинувального акту.

Що стосується доводів апелянта про те, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист та те, що підозра навіть не була вручена обвинуваченому ОСОБА_8 , то колегія суддів визнає їх необґрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються реєстром матеріалів досудового розслідування, доданим до обвинувального акту.

Щодо тверджень апелянта про те, що пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, то колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість пред`явленого обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена надавати оцінку доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, за необхідне постановити ухвалу якою задовольнити клопотання прокурора та обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.1,2 ст.222 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У відповідності до п.3, п.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При розгляді питання щодо визначення розміру застави у цьому судовому провадженні, у відповідності дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

В зв`язку з вказаним, обвинуваченому слід визначити розмір застави тридцять прожиткових мінімумів на працездатну особу, в грошовому виразі 74430 гривень, що достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, і такий розмір застави не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України.

Оскільки ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2022 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2022 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на шістдесят діб до 12 години 4 червня 2022 року.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 74430 ( сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок для внесення застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого, щодо якого винесено заставу, у разі внесення застави, наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими у кримінальному провадженні.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави з дня її внесення.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на вказаний розрахунковий рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Сумського СІЗО чи іншого місця тимчасового утримання обвинуваченого.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з під варти та повідомити письмово Роменський міськрайонний суд, прокурора та слідчого.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому що у разі не виконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини неявки або якщо порушить покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника - прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4