Справа № 397/963/21
н/п : 1-кп/397/32/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 за № 0000589 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується: за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується: за ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Олександрівського районного суду перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження.
У судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання його під вартою на цілодобовий домашній арешт. Свою позицію мотивувала тим, що обвинувачений тривалий час тримається в установі попереднього ув`язнення протягом тривалого часу, а саме з 02.09.2021, що негативно впливає на його здоров`я та психічний стан. Окрім цього, відповідно до зміненого обвинувального акту від 18.05.2022 у зазначеному кримінальному провадженні, стороною обвинувачення було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 186 КК України у вчиненні якого (з-поміж інших) обвинувачується ОСОБА_3 . А тому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України хоча і продовжують існувати, проте на даний час значно зменшилась імовірність їх вчинення.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання сторони захисту, мотивуючи свою позицію тим, що ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого, свідків, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати на даний час, ризик їх вчинення жодним чином не зменшився.
Захисник-адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечили проти задоволення заявленого клопотання сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання захисника-адвоката.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання захисника-адвоката про зміну запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Як убачається з ухвали слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2021, обвинуваченому ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.
У подальшому ухвалами Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2021, 19.01.2022, 09.03.2022, 04.05.2022 та 29.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до зміненого обвинувального акту від 18.05.2022 у зазначеному кримінальному провадженні, стороною обвинувачення було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 186 КК України у вчиненні якого (з-поміж інших) обвинувачується ОСОБА_3 ..
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується (з урахуванням зміненого обвинувального акту стороною обвинувачення) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, за які відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Так, при вирішенні вказаного питання суд бере до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 обраний 02 вересня 2021 року, який у подальшому ухвалами суду був продовжений, тобто він перебуває під вартою майже рік.
При цьому, на даний час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні у суді не закінчено, усі докази не досліджено, з підстав які не залежать від суду, а саме неявки в судові засідання потерпілого та свідків з боку сторони обвинувачення, та не забезпечення вказаних осіб стороною кримінального провадження, на боці якої вони виступають.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Суд ураховує, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, посилання на тяжкість кримінального правопорушення, саме по собі не є достатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Європейським судом з прав людини висловлено позицію, що зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою (рішення «Харченко проти України»).
Потребу застосування або продовження строку тримання під вартою не можна оцінювати з чисто абстрактної точки погляду, зважаючи лише на тяжкість вчиненого злочину, так і продовження строку тримання під вартою не може застосовуватися тільки через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, а також правова кваліфікація фактів, а отже і само покарання, що може бути призначене повинно підтверджуватися зібраними доказами обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів (рішення у справі «Летельє проти Франції», «Панченко проти Росії», «Гораль проти Польщі», «Ілійков проти Болгарії», «Рохліна проти Росії»).
Таким чином із врахуванням обставин, які наведені раніше, оцінюючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, які з-поміж інших відноситься до тяжких злочинів, а також оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на теперішній час існують інші, ніж передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджені відповідними доказами ризики, або з`явилися нові ризики, які виправдовують саме тримання особи під вартою, зважаючи на тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на цілодобовий домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло цілодобово, та вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд також враховує, що у даній справі, ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого, свідків, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, хоча і продовжують існувати на даний час, однак імовірність їх вчинення зі спливом часу значно зменшилась.
При цьому, на переконання суду, саме цілодобовий домашній арешт зможе запобігти наявним на даний час ризикам, а тому клопотання захисника необхідно задовольнити.
Окрім цього, суд зауважує, що у судовому засіданні стороною захисту надано нотаріально завірену заяву, відповідно до якої рідна сестра ОСОБА_8 надає свою згоду на те, щоб у разі обрання судом запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, місцем його відбування була квартира, яка належить останній на праві власності.
При цьому, суд зазначає, що ризик можливого продовження або вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, переховуватись від суду чи незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні повністю виключено, оскільки на орган Національної поліції покладається обов`язок забезпечити постійний ефективний контроль за виконанням обвинуваченими процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням умов застосованого стосовно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а на обвинуваченого згідно з вимогами ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України; прибувати до суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Ураховуючи те, що на суд покладається обов`язок щодо визначення розумного строку попереднього ув`язнення обвинуваченого, аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що, на думку суду, буде достатнім й необхідним заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобіганню певним ризикам.
Керуючись ст. 177, 183, 201, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з утримання його під вартою на цілодобовий домашній арешт, задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а саме: на термін 2 місяці, тобто до 02 жовтня 2022 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 негайно з-під варти в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- прибувати до суду за першою вимогою;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали направити сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Олександрівка) відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.
Копію ухвали направити прокурору Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 для контролю за виконанням.
Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України, не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.