Справа № 397/205/22
н/п : 1-кп/397/69/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2022 за № 0000157 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
У С Т А Н О В И В:
03.05.2022 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000157 від 04.03.2022 стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2022 призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 прийнято рішення проводити підготовче судове засідання в режимі відеоконференції задля участі обвинуваченої ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку із введенням в країні воєнного стану та неможливістю доставки обвинуваченої, яка утримується в умовах слідчого ізолятора безпосередньо до суду.
Так, 18.05.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .
Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2022 під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який у подальшому ухвалою слідчого судді від 29.04.2022 продовжено ще на 30 днів, однак на даний час необхідність продовження строку дії стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу не відпала. Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених статтею 177 КПК України, залишаються реальними. До таких ризиків прокурор, зокрема, відносить можливість обвинуваченої переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні.
У зв`язку з цим прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор частково підтримав заявлене клопотання. При цьому пояснив, що просить продовжити строк дії запобіжного з дня винесення ухвали, а не з 01.06.2022 як вказане зазначено у письмовому клопотанні, яке подане до суду 18.05.2022.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 підтримали заявлене клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи клопотання прокурора, суд приходить до таких висновків.
Задля об`єктивного вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження з урахуванням того, що такий запобіжний захід був застосований до обвинуваченого під час досудового розслідування, та термін дії, якого на даний час не сплив та можливість зміни запобіжного заходу, суду необхідно дати відповіді на наступні питання, стверджувальна відповідь на які не дозволить суду задовольнити клопотання прокурора та задовольнити клопотання сторони захисту:
1) чи на цей час відсутні обґрунтовані ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України?
2) чи може будь-який із більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим ризикам?
З огляду на наведене нижче обґрунтування суд приходить до висновку, що відповідь на вказані два питання є негативною.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
На думку суду, ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, продовжують існувати і на даний час. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачена на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає кримінальне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.
За таких обставин, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченої ОСОБА_3 від суду.
Окрім цього, суд уважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілого ОСОБА_6 , який є її батьком та з яким до затримання проживала в одному житловому будинку, а також свідків, з якими вона знайома та проживала у одному населеному пункті.
Показання потерпілого та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Так, суд зауважує, що на даний час потерпілий та жоден свідок судом не допитувались, а отже за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
Отже, і надалі існують ризики, що зумовлювали застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення було доведено наявність двох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченої від суду, її впливу на потерпілого та свідків, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, суд уважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, «строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту…».
На підставі викладеного, клопотання прокурора необхідно задовольнити частково, про що прокурор і вказував у судовому засіданні, а саме продовжити строк дії запобіжного з дня винесення ухвали, а не з 01.06.2022 як це зазначено у письмовому клопотанні, яке подане до суду 18.05.2022.
Окрім цього, з урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. З урахуванням того, що визначення розміру застави є виключно правом суду, а не обов`язком, суд не вбачає підстав для такого. Окрім цього, суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, якою було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а у подальшому продовжено стосовно ОСОБА_3 розмір застави також визначено не було.
Враховуючи викладене, суд уважає за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому обчислювати вказаний запобіжний захід необхідно з дня винесення ухвали, а саме з 25.05.2022.
Керуючись ст. 177, 183, 194, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 липня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.