В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002727 від 04.10.2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Носівка Чернгівської обл., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утриманців не має, працює неофіційно, раніше судимий, а саме: 13.12.2012 Солом`янським районним судом м. Києва у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, 18.11.2014 Печерським районним судом м. Києва у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 72 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі із конфіскацією майна, 29.12.2018 Ірпінським міським судом Київської області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391, 71 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнений 29.12.2018 із залу суду у зв`язку із відбуттям строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 04.10.2021 року, приблизно о 03:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив повз приміщення відділення банку «Ощадбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 24/95, де в останнього раптово винник злочинний умисел корисливого характеру, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок майна, що належить АТ «Державний ощадний банк України».

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням у приміщення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконно збагатись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись слушною нагодою, переконавшись, що у приміщенні нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у доведенні свого злочинного умислу до кінця, взяв до рук предмет, схожий на металеву підставку для смітника, завдав декілька ударів по склу вхідних дверей, що ведуть до відділення банку, де у подальшому пошкодивши скло, шляхом його розбиття, незаконно проник до зали відділення банку, де побачив та у подальшому від`єднав системний блок «Impression P+ Core i5/2.8/4096/500» SN: 1505563, вартістю 16 882,68 гривень без урахування ПДВ.

Надалі, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказаний системний блок, одразу вийшов із приміщення відділення банку та пішов у бік краю будинку, що знаходився по проспекту Відрадний у м. Києві, цим самим утримуючи при собі викрадене, залишив місце злочину, а саме відділення банку, та викрадене сховав у кущах поруч, чим розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому АТ «Державний ощадний банк України», майнову шкоду на загальну суму 16 882,68 гривень без урахування ПДВ.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно і поєднана з проникненням у інше приміщення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що він 04.10.2021, вночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив біля відділення банку «Ощадбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, в якому викрав чуже майно, а саме: системний блок, що належить АТ «Державний ощадний банк України», та сховав його в кущі, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, зробив для себе належні висновки, просив його суворо не карати, призначити покарання, що дасть йому можливість виконувати свій військовий обов`язок у ЗСУ.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілого.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як встановлено ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2. ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно і поєднаній з проникненням у інше приміщення, що відповідно до приписів ст.12 КК України є тяжким злочином.

З урахуванням п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , його активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими пп. 1, 13 ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 на даний час на обліку у лікаря-психіатра, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на профілактичному обліку у лікаря-нарколога не перебуває, неофіційно працює.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, крім вищенаведеного, суд також враховує, що згідно з рапортом старшого дільничного офіцера поліції ВП №1 Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 скарг на нього від сусідів не надходило, він характеризується посередньо, спиртні напої, наркотичні засоби не зловживає, веде здоровий спосіб життя. Відповідно до характеристики ТОВ «Дефакто Рітейл Україна» ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Суд ураховує, що матеріальна шкода у кримінальному провадженні повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, внаслідок чого представник потерпілого ОСОБА_7 цивільний позов до обвинуваченого не пред`являв, щодо застосування до нього покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства, не заявляв.

Крім того, згідно листа командира вч НОМЕР_1 ОСОБА_8 позитивно розглянута кандидатура ОСОБА_4 щодо призначення на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , шпк «солдат», ухвалено для набуття необхідних навичок і військово-облікової спеціальності відправити ОСОБА_4 до навчального центру ЗСУ.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, серед іншого, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, суд на підставі ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців. При цьому, суд також ураховує позицію Верховного Суду, викладену в його постановах від 06.08.2020 року в справі № 759/13520/18, від 19.02.2019 року в справі № 337/3654/16-к, від 28.05.2020 року в справі № 753/13972/17, згідно з якою наявність непогашеної судимості не є перешкодою для застосування статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводилася експертиза, витрати на залучення експерта становлять: висновок експерта №СЕ-19/111-21/49333-Д від 18.10.2021- 1544 гривень 58 копійок, які у відповідності до вимог ст.122 КПК України є процесуальними витратами.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1544 гривень 58 копійок.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.2, 63, 65-67, 185 КК України, стст.2, 4, 5, 17, 100, 122, 124, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з випробуванням строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: системний блок «Impression P+ Core i5/2.8/4096/500» SN: 1505563, - залишити у розпорядженні потерпілого АТ «Державний ощадний банк України».

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість документально підтверджених витрат на залучення експерта в розмірі 1544 гривень 58 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1