Справа № 541/1562/22
Провадження № 1-кп/541/192/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 11.06.2022, за обвинуваченням
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України
ВСТАНОВИВ:
08.06.2022 у вечірній час доби близько 20 год. 00 хв. (точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), ОСОБА_4 повернувся додому, за адресою: АДРЕСА_1 , де виявив в одній із кімнат будинку на столі розрахункові книжки по оплаті за комунальні послуги на ім`я ОСОБА_6 , поруч з якими знаходились дві банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та аркуш паперу з РIN-кодом від банківських карток.

09.06.2022 близько 06 год. 00 хв., (точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим), ОСОБА_4 перебуваючи в будинку що за адресою: АДРЕСА_1 , користуючись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 видану АТ КБ «Приватбанк», яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Усвідомлюючи та достовірно знаючи, що вказана картка видана банком не йому, передбачаючи, що на ній повинні бути грошові кошти, ОСОБА_4 таємно та умисно викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_6 АТ КБ «Приватбанк».

У подальшому, 09.06.2022, ОСОБА_4 викравши вказану банківську картку, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Крім того, з метою реалізації виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 09.06.2022 близько 13 год. 35 хв. прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу, о 13 год. 45 хв. здійснив зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк», тим самим здійснив крадіжку, обернувши на свою користь та розпорядившись грошовими коштами в сумі 1000 грн. 00 коп. на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1000 грн. 00 коп.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. 15 березня 2022 року Верховна Рада затвердила проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168. Таким чином, воєнний стан в Україні пролонговано до 25 квітня 2022 року. 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року. Згідно Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Повторно, з метою реалізації виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 09.06.2022 близько 13 год. 35 хв. прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу о 13 год. 54 хв. здійснив зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк», тим самим здійснив крадіжку, обернувши на свою користь та розпорядившись грошовими коштами в сумі 1000 грн. 00 коп., заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1000 грн. 00 коп.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. 15 березня 2022 року Верховна Рада затвердила проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168. Таким чином, воєнний стан в Україні пролонговано до 25 квітня 2022 року. 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року. Згідно Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як викрадення офіційного документа вчиненого з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Разом з обвинувальним актом прокурор надіслав до суду угоду про визнання винуватості укладену 27 липня 2022 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , зі згоди потерпілої ОСОБА_6 згідно умов якої підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості підозрюваному ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити у виді п`яти роківпозбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені та зрозумілі сторонам.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву в якій просила розгляд кримінального провадження проводити у її відсутність.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:викраденні офіційного документа вчиненого з корисливих мотивів, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а також таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану - за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого обвинуваченим правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів будь-яких осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що її умови відповідають КПК України та кримінальному закону, тому вважає, що є підстави для її затвердження.
Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінальних правопорушень викрадення офіційного документа вчиненого з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану - вказує на кваліфікацію діянь за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає: визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.
Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та проступком.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання, узгодженого угодою про визнання винуватості, за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити у виді п`яти роківпозбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену в м. Миргород 27 липня 2022 року, між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
по ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
по ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1