У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0000054, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.06.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

встановив:

В провадженні суду на стадії підготовчого засідання перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого судом, на шістдесят днів з огляду на обґрунтованість пред`явленого останньому обвинувачення та з врахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого залишила вирішення питання щодо продовження строку утримання під вартою обвинуваченого на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав позицію адвоката.

Заслухавши вищевказане клопотання та доводи в його обґрунтування, позицію прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

06.09.2022 судом постановлено ухвалу, якою обрано щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 04 листопада 2022 року, з можливістю внесення застави у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 124050 гривень.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому судом було враховано наступне:
обґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, яка підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованого такому діяння, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувального акту щодо нього до суду;
наявність ризиків можливого незаконного впливу обвинуваченого на учасників кримінального провадження, зокрема на потерпілого та свідків, з огляду на те, що такі безпосередньо судом не допитувалися, а обвинувачений тісно знайомий з ними, йому відомі дані про їх місце проживання (перебування); вказане може призвести до надання ними суду неправдивих показів, і як наслідок спричинить формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого, а відтак наявний ризик перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином; з огляду на тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 наявний ризик переховування обвинуваченого від суду; а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, так як обвинувачений негативно характеризується за місцем служби, окрім цього в провадженні судді ОСОБА_1 перебуває інше кримінальне провадження, за яким ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Наразі, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує, що встановлені ухвалою суду від 06.09.2022 ризики продовжують існувати, загроза їх настання наявна зокрема з огляду на стадію кримінального провадження підготовче засідання, стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання вищеописаним ризикам, задля забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити строк застосування щодо такого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, при постановленні ухвали суду від 06.09.2022, виходячи з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, судом визначено заставу як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 124050 гривень, з зазначенням, що така може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем у будь-який момент

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави на строк до шістдесяти днів, а саме до 20 грудня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1