Номер провадження: 11-кп/813/687/22
Номер справи місцевого суду: 504/3760/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11.2021 року, у кримінальному провадженні №0000591 від 10.08.2021 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сурхандар`їнської області, Республіки Узбекистан, маючого середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на території України за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, -
встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000591 від 10.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на те, що обвинувачений є громадянином Республіки Узбекистан, під час досудового розслідування заявляв, що не розуміє українську мову. Натомість, обвинувальний акт у кримінальному провадженні складений українською мовою. Не вручення обвинуваченому належним чином засвідчених підписом перекладача, з огляду на приписи ч.4 ст. 29 КПК України, копії обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування у перекладі на узбецьку мову, на думку суду першої інстанції, потягло порушення загальних засад кримінального провадження.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали, просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а зазначені в ухвалі мотиви, з яких суд повернув обвинувальний акт, не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки долучення до обвинувального акту його перекладу, не передбачено діючим КПК. Крім того, прокурор зазначає, що за клопотанням підозрюваного, йому вручався переклад обвинувального акту на узбецьку мову, який засвідчений підписом перекладача, що не заперечувала сторона захисту у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , оскільки вони будучи повідомленими у передбаченому законом порядку про розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

За таких обставин, апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права сторін кримінального провадження на доступ до правосуддя.
Одночасно апеляційний суд вважає, що відкладення розгляду справи не буде відповідати вимогам ст.28 КПК України та не сприятиме виконанню положень ст.2 КПК України.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених обставин апеляційний суд вважає за необхідне провести апеляційний розгляд за відсутністю обвинуваченого, захисника та потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора окружної прокуратури та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000591, внесеному до ЄРДР 10.08.2021 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України (а.с. 2-7) вбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний прокурором, який його затверджував (а.с. 7).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 8-16) та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 17).

Таким чином, слід констатувати, що прокурором виконані вимоги ст. 291 КПК України, а обвинувальний акт складений відповідно до норм діючого кримінального процесуального законодавства.
В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 49 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо:
1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника;
2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно;
3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 52 КПК України визначено, що обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, з моменту встановлення цього факту.
Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 було залучено як захисника, так і перекладача під час проведення досудового розслідування, тобто право останнього бути обізнаним про суть повідомленої підозри на рідній мові, органом досудового розслідування порушено не було.
Водночас, можливе невручення обвинуваченому перекладу обвинувального акту, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Однак, зважаючи на те, що під час підготовчого судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_8 . Огли зазначив, що він не отримував офіційного перекладу обвинувального акту на узбецьку мову та йому в повній мірі не зрозуміла суть обвинувачення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні та зобов`язати прокурора вручити обвинуваченому обвинувальний акт в перекладі на рідну мову.
Апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на те, що захисником під час підготовчого судового засідання була надана копія такого перекладу, однак без офіційного засвідчення перекладачем.
За таких обставин, прокурор мав можливість у найкоротші строки надати посвідчену копію перекладу обвинувального акту, який вже був у нього в наявності, а повернення обвинувального акту прокурору з мотивів, які виклав в оскарженій ухвалі суд першої інстанції не сприятиме виконанню загальних засад КПК України щодо розумності строків розгляду кримінального провадження.
З урахуванням встановлених колегією суддів обставин підстави для повернення обвинувального акту, наведені в ухвалі суду першої інстанції, є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та приписам ст. 291 КПК України.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, з направленням обвинувального акту із додатками до Комінтернівського районного суду Одеської області на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11.2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000591 від 10.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4