ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1993/22 Справа № 320/7717/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року було продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30 липня 2022 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисного злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, він не має офіційного місця роботи, за місцем реєстрації не проживає, стійких соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово судимий, скоїв кримінальне правопорушення під час іспитового терміну.

Суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання, яке йому буде призначено у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, без перешкод залишить місце свого проживання та буде переховуватися від суду, може скоїти інше кримінальне правопорушення, тому суд першої інстанції зробив висновок, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього більш мякий запобіжний захід.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою було подано неналежним прокурором.

Вказує, що 8 років перебуває у цивільному шлюбі, має дітей.

Зазначає, що за сім років не були допитані свідки та потерпілі, стороною обвинувачення не надано жодного доказу про наявність його вини у скоєному злочині.

Апелянт зазначає, що розгляд справи у суді першої інстанції був проведений за його відсутності, та із залученням невідомого йому захисника, незважаючи на те, що він має захисника ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування вказаного запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечити виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур глави 18 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, санкцією статті якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.
Колегія суддів зазначає, що вказаний злочин був скоєний 01.02.2015 року, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був скерований до суду 23.11.2016 року, станом на час розгляду апеляційної скарги розгляд провадження не завершено, при цьому, протягом розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений безперервно утримується під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи обставини справи, тяжкість скоєного злочину, тривалість розгляду справи судом першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження виняткового запобіжного заходу - у виді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід не є співрозмірним обставинам вказаного кримінального провадження.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, що в повній мірі зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, скасувати ухвалу суду першої інстанції, та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України задовольнити.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3