Справа № 204/3371/22
Провадження №1-кп/204/444/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000068 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Підстав для повернення або закриття кримінального провадження не вбачається. Вважає, що обвинувальний акт подано у відповідності до КПК України. Також заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В обґрунтування своїх клопотань зазначила, що 10 березня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 12 березня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КПК України. Обґрунтованість підозри обвинуваченим повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями підозрюваних, протоколами затримання, складеним відповідно до вимог ст. 208 КПК України, інформацією Штабу ООС, протоколами огляду, протоколами проведення слідчого експерименту за участю обвинувачених. Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого їм кримінального правопорушення. Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, перешкоджати проведенню судового розгляду іншим чином, тобто ризикам, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики встановлені з урахування того, що ОСОБА_4 а ОСОБА_3 вчинили особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. 07 червня 2022 року завершується строк дії постанови заступника керівника Донецької обласної прокуратури, якою стосовно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави. Приймаючи до уваги викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покладених на них процесуальних обов`язків, враховуючи, що зазначені особи обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, просила продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб, без визначення суми застави.
Захисник обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 , думку якого підтримали обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора зазначив, що у обвинувачених є постійне місце проживання у м. Покров, всі наведені прокурором ризики не доведені та є безпідставними. Просив змінити обвинуваченим запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду міста Дніпропетровська, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту - не встановлено, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що постановами заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 від 12 березня 2022 року до обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 30 діб, без можливості внесення застави.
В подальшому, постановами заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 від 04 квітня 2022 року та 29 квітня 2022 року до обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 30 діб, а саме до 08 травня 2022 року та 07 червня 2022 року відповідно.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, згідно зі ст. ст. 7, 8, 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства, суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснювати дії, передбачені п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, суд також зазначає, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.
На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 110 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України введено воєнний стан.
Суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні, як обставину, яка суттєво збільшує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки на частині території України ведуться бойові дії та частина території України тимчасово окупована.
Щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме уникати від явки до суду таким чином зривати судові засідання, то даний ризик судом береться до уваги, оскільки на території України у зв`язку з військовою агресією Росії ведуться бойові дії, а місце проживання обвинувачених є максимально наближеним до окупованих територій України, а тому є вагомі підстави вважати, що задля перешкоджання розгляду справи обвинувачені можуть переховуватись на тимчасово окупованій території.
Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення чи можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються, обвинувачуються, суд зазначає наступне, що вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими було припинено завдяки працівникам Служби безпеки України. Самостійного волевиявлення щодо припинення вчинення кримінального правопорушення обвинувачені не виявили, а тому є вагомі підстави вважати, що перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході можуть продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення задля отримання певних матеріальних благ.
Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
При цьому застосований до обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених суд на даному етапі не встановив.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати їх належну поведінку, а тому необхідно до обвинувачених застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Тому, беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110,176-179, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000068 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, у відкритому судовому засіданні 06 червня 2022 року на 12:35 год. в залі судового засідання № 18 Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: пр. Пушкіна, 77б, місто Дніпро.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати учасників процесу.
Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Клопотання прокурора про обранні у відношенні обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати у відношенні обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 серпня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 серпня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», для виконання.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1