УХВАЛА

21 липня 2022 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0001178 від 12.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12 січня 2022 року до Овідіопольського районного суду Одеської області згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 30.12.2021 року надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001178 від 12.10.2020 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.
Ухвалою судді від 14.01.2022 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, який на даний час не проведено.

11.07.2022 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , звернувся до суду з письмовим клопотанням про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали Київського районного суду м.Одеси від 26.10.2020 року.

21.07.2022 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , звернувся до суду з письмовим клопотанням про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали Київського районного суду м.Одеси від 09.11.2020 року.

В обох клопотаннях зазначено про необхідність скасування арешту одного і того ж майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Однак, в клопотанні від 11.07.2022 року допущену описку та невірно зазначено дату винесення ухвали Київського районного суду м.Одеси, якою накладено арешт на вказане майно, а саме зазначено дату - 26.10.2020 року, замість правильної - 09.11.2020 року.

В обґрунтування клопотання від 21.07.2022 року представник вказує, що 09.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси виніс ухвалу про арешт майна квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Квартира належить до комунальної власності Одеської міської ради, наймачем якої є ОСОБА_5 . Арешт на квартиру був накладений у зв`язку з тим, що вона нібито є речовим доказом по кримінальному провадженню. На теперішній час ОСОБА_5 звернувся до Одеської міської ради із заявою про приватизацію квартири, однак він не може це зробити через наявність арешту. Через наявність арешту порушується його законне право на приватизацію квартири, крім того, квартира не підпадає під ознаки речовому доказу. Просить скасувати арешт майна.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав клопотання про скасування арешту майна з викладених в ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти клопотання представника, так як вважає його необгрунтованим та поданим передчасно. На думку прокурора, питання про скасування арешту майна має вирішуватись судом в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного судового рішення в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання та наявні матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Як вбачається з обвинувального акту - ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що використала завідомо підроблений документ - Свідоцтво про право власності на квартиру, та шахрайським шляхом заволоділа правом власності на чуже майно - квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2020 року в даному кримінальному провадженні накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), із забороною відчуження, розпорядження та здійснення реєстраційних дій.
16.08.2021 року зочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ,) до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), за участі третіх осіб: Державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_7 (65496, смт. Таїрове, Овідіопольський район Одеської області, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 27, код ЄДРПОУ - 05582159), Одеської міської ради (Україна, 65026, м. Одеса, Площа Думська, буд. 1, ) про скасування державної реєстрації про реєстрацію право власності. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , яка була проведена на підставі рішення (з відкриттям розділу) державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_7 індексний номер 54067135 від 15.09.2020 року. Заочне рішення набрало законної сили 15.08.2021 року.
Цим же судовим рішенням встановлено, що з 21.05.2003 року ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.02.2022 року відсутні відомості про права власності на квартиру АДРЕСА_1 . На вказану квартиру 19.11.2020 року державним реєстратором ОСОБА_8 зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, на підставі ухвали суду 947/30190//20, виданої 09.11.2020 року Київським районним судом м. Одеси.

Згідно виписки № 207 від 02.12.2021 року, виданої КП "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" Малиновського району Одеської міської ради, відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Виписку аидано для надання договору найма в квартирну групу МРА.
Згідно Договору найму житла, що знаходиться у власності територіальної громади міста Одеси від 22.12.2021 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі Голови ОСОБА_9 надала ОСОБА_5 у безстрокове користування трикіснатну квартиру АДРЕСА_1 .
Обвинувачена ОСОБА_6 фактично не приймала квартиру у свою власність, не вселялася до квартири та не переоформлювала на своє ім`я особовий рахунок. За таких обставин сама квартира не підпадає під ознаки речового доказу, через те, що предметом злочину являється не сама квартира, а право на квартиру. Під час винесення ухвали про накладення арешту існувала реальна можливість того, що сама ОСОБА_6 або треті особи можуть розпорядитися квартирою - продати, подарувати її. Однак, на теперішній час, у зв`язку з тим, що скасовано право власності на квартиру за ОСОБА_6 , така можливість зникла. Водночасз цим, відповідальний квартиронаймач ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на реалізацію його законного права на приватизацію квартири, однак він позбавлений можливості реалізувати його через наявність арешту. На переконання суду, у разі приватизації квартири на ім`я ОСОБА_5 не з`являться будь-які ризики перешкоджання кримінальному провадженню.
Таким чином, в подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба, тому суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , слід задовольнити і скасувати арешт майна.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 174, 309, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2020 року по справі №947/30190/20 (провадження № 1-кс/947/17052/20).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.07.2022 року.

Головуючий: ОСОБА_1