В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2020 за №0005826 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.02.2018 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнився 07.06.2019 Старобабанівською виправною колонією № 92 Черкаської області на підставі ст. 81 КК України по умовно-достроковому звільненню на 5 місяців 7 днів;
- щодо якого в провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (дистанційно) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 23.11.2020 приблизно о 03 год. 20 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5, де помітив телефонний комунікаційний колодязь на якому знаходився металевий люк у привідкритому стані.

В цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка) з даного колодязю, а саме телефонного кабелю, що належить Київській міській філії ПАТ «Укртелеком».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , підійшов до вищевказаного телефонного колодязя, який розміщений за вище вказаною адресою та відсунув в бік люк

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 проник до колодязя та ножом, який він заздалегідь підготував для вчинення кримінального правопорушення, відрізав кабель належний Київській міській філії ПАТ «Укртелеком», довжиною 49,2 метра, маркуванням ТПП 100x2x0,4, вартістю 10010 гривень 23 копійки.

Після чого, відрізавши вищевказаний кабель, що належить Київській міській філії ПАТ «Укртелеком», довжиною 49,2 метра, маркуванням ТПП 100x2x0,4, ОСОБА_3 витягнув його з телефонного комунікаційного колодязю наверх та потягнув приблизно на 10 метрів від колодязя, де його помітили охоронці ТОВ «Охоронний холдинг», які в подальшому затримали останнього та викликали працівників поліції.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини їх скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що дійсно за адресою:23.11.2020 року в АДРЕСА_2 помітив привідкритий телефонний комунікаційний колодязь та вирішив звідти викрасти кабель щоб здати його на металобрухт. Для цього проник в люк колодязя та ножом відрізав телефонний кабель, довжиною приблизно 50 метрів, який він витягнув наверх та потягнув приблизно на 10 метрів від нього, проте був помічений охоронцями, які затримали його та викликали працівників поліції. Також зазначив, що в повному обсязі визнає заявлений представником потерпілого цивільний позов на суму 10010 гривень 23 копійки та не оспорює вартість завданих його діями збитків. Вказав, що від суду не переховувався, а у зв`язку з тим, що потрапив у ДТП перебував довгий час в реанімації та на реабілітації.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинені злочини у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.01.2000 року з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркологічних та інших психоактивних речовин Синдром залежності, раніше судимий за майновий злочин, вчинив новий злочин маючи незняту та непогашену судимість, щодо якого в провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, не одружений, офіційно не працює, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 185 КК України та з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, у виді арешту, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При вирішенні цивільного позову ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, суд виходить з наступного.

До суду представником цивільного позивача направлено клопотання про розгляд кримінального провадження без їх участі та підтримання поданого цивільного позову.

В судовому засіданні цивільний відповідач/обвинувачений вказав, що заявлений позов визнає в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Так, частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частина 2 статті 1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В той же час, згідно абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства».

У даному випадку судом, справу, згідно ст. 337 КПК України, розглянуто у межах висунутого/пред`явленого обвинувачення та визнано доведеним, що цивільний відповідач викрав майно, що належить ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 10010 грн. 23 коп.

Слід звернути увагу, що злочини проти власності є однією з найпоширеніших груп злочинних діянь, які посягають на одне з найцінніших соціальних благ право власності.

Власність це суспільні відносини, пов`язані з присвоєнням особою засобів і продуктів виробництва.

Право власності це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Право власності включає в себе право особи володіти, користуватися та розпоряджатися річчю чи майном, що належить цій особі.

Право власності захищається Конституцією України. В ст.41 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а право приватної власності є непорушним.

Також право власності захищається Кримінальним кодексом України. Адже, відповідно до КК України, протиправне позбавлення особи права на власність карається законом. За вчинення злочину проти власності особа, яка його вчинила, притягується до кримінальної відповідальності.

Предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи. До такого майна слід віднести: рухомі та нерухомі речі, грошові кошти, цінні папери та ін., а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» Розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.

Ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з цивільного відповідача/обвинуваченого на користь цивільного позивача/потерпілого суми матеріальних збитків у розмірі 10 010 грн. 23 коп.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Проте, оскільки ОСОБА_3 перебуває під вартою в іншому кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві, строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту винесення вироку, та у відповідності до ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за цим кримінальним провадженням з 23.11.2020 року по 24.11.2020 року.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , 03.07,1979 року народження, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

На підставі ст. 72 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 23.11.2020 року по 24.11.2020 року.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - 10 010 (десять тисяч десять) грн. 23 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- Оптичний диск DVD-R «VIDEX», на якому перебуває відеозапис з проведення огляду місця події, який проводився за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5, від 23.11.2020 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- Оптичний диск DVD-R «VIDEX», на якому перебуває відеозапис з проведення слідчого експерименту, який проводився за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5, від 23.11.2020 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- Предмет схожий на ніж з металу білого кольору, рукоятка світло- голубого кольору із надписом «Горький», загальною довжиною приблизно 22 см, має ознаки користування: потертості металу, дрібні подряпини, складається із двох клинків. Перший клинок(лезо), має зубчасте лезо, а інший має гладеньке лезо. Гладеньке лезо має довжину приблизно 9 см. Зубчате лезо має довжину 8 см., який було вилучено під час огляду місця події 23.11.2020 за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5 та поміщено до сейф пакету № SUD 2107165, де в подальшому під час огляду перепаковано до сейф пакету № ЕХР 0121963, переданий на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити;

- Вилучений зріз кабелю, довжина якого складає 4 см. (який було зроблено із телефонного кабелю, який знаходиться біля колодязя, довжина якого становить 16 м. 1 см. ), який було вилучено при огляді місця події 23.11.2020 року за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5 та в подальшому поміщено до сейф пакету № SUD 2107167, переданий на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику;

- Вилучений зріз кабелю, довжина якого складає 4 см. (який було зроблено із телефонного кабелю, який знаходиться біля колодязя, довжина якого становить 16 м. 1 см. ), який було вилучено при огляді місця події 23.11.2020 року за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5 та в подальшому поміщено до сейф пакету № SUD 2107164, переданий на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику;

- Вилучений зріз кабелю, довжина якого складає 4 см. (який було зроблено із телефонного кабелю, який знаходиться біля колодязя, приблизно на відстані 20 см., довжина якого становить 33 м. 1 см. ), який було вилучено при огляді місця події 23.11.2020 року за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5 та в подальшому поміщено до сейф пакету № SUD 2107166, переданий на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику;

- Кабеля телефонного зв`язку, приблизною довжиною по 33,1 м. та 16,1 м., які було вилучено при огляді місця події 23.11.2020 року за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5 та в подальшому було скріплено біркою із підписами понятих, переданих на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику;

- CD-R «VIDEX», на якому перебуває відеозапис з огляду кабелю телефонного зв`язку, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 ( на коридорі загального користування), від 11.12.2020 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя