ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого

20 квітня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 156, ч.ч.3, 4, 6 ст.152, ч.4 ст.301 КК України, суд, -

встановив:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000105 від 03.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 156, ч.ч.3, 4, 6 ст.152, ч.4 ст.301 КК України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168 затверджено Указ Президента про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 26 березня ще на 30 днів (до 24 квітня включно). У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану тимчасово можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також впроваджуватися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.
Отже, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.
24 лютого 2022 року Рада суддів України ухвалила Рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, згідно з п. 1 якого звернуто увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
У зв`язку із введенням воєнного стану конвоювання осіб, які перебувають під вартою службою конвою припинено, тому судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Однак, встановити відеозв`язок із вказаною установою не вдалось з технічних причин, зокрема через відсутність інтернет-зв`язку в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ураховуючи об`єктивні обставини неможливості встановлення відеозв`язку з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з причин, що не залежать від суду, враховуючи також збройну агресію Російської Федерації та невизначеність обстановки, яка може скластись у будь-який час, з урахуванням періодичних обстрілів міста Одеси, а також з огляду на те, що строк запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою спливає, суд, як виняток, вважає за можливе розглянути клопотання прокурора за відсутності обвинуваченого. При цьому, право на захист та участь у судовому засіданні обвинуваченого забезпечено участю у судовому засіданні його захисника.
Через введення в Україні воєнного стану, в судовому засіданні вирішено лише питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченої.

Відповідно до вимог абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, розглядається головуючим у справі.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 не зникли та існувати не перестали.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Суд з урахуванням невідкладності питання, яке розглядається, а також з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження вважає, що розгляд клопотань прокурора за відсутності потерпілих та представників потерпілих, не порушить їх права, тому вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання прокурора та питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, серед яких злочини, за які, у тому числі, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; те, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та до затримання не мав постійного місця роботи; те, що обвинувачений ОСОБА_5 згідно даних обвинувального акту раніше не судимий. Також суд враховує, що судовий розгляд даного кримінального провадження перебуває на начальній стадії і судом ще не допитані сам обвинувачений потерпілі та свідки.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Суд також вважає, що не перестав існувати доведений прокурором перед судом ризик можливого здійснення обвинуваченим впливу на потерпілих, із застосуванням погроз.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховатися від суду та вчиняти дії щодо здійснення тиску на інших учасників даного кримінального провадження, що знайшло своє підтвердження перед судом та не спростовано стороною захисту.
Вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що на даній стадії кримінального провадження справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були доведені прокурором, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Вирішуючи у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України питання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Керуючись ст.ст. 331, 370, 376 КПК України, суд-

постановив:
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 червня 2022 року.
Строк дії ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить до 18 червня 2022 року, включно.
Ухвала про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 25 квітня 2022 року о 10:00 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

20.04.22

Єдиний унікальний номер справи: №522/17869/21
Номер провадження № 1-кп/522/235/22
Головуючий суддя ОСОБА_1