ЄУН № 336/1605/22
пр. № 1-кс/336/439/2022
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000571 від 20 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою на час проведення досудового розслідування

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2022 року старший слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000571.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.04.2022 приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне вбивство, з метою реалізації злочинного умислу, увійшов до кімнати зазначеного будинку, де взяв металевий лом та тримаючи вищевказаний предмет у руках, наніс чисельні удари в область голови ОСОБА_8 , спричинивши останньому, згідно довідки КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, відкриту проникну ЧМТ, забій головного мозку середньої тяжкості, геморагічні вогнища забоїв правої скроневої частки, лівої лобної частки, площинне субдуральне нашарування крові над лівою лобною часткою, локальний травматичний САК, пневмоцефалію, імпресійно-уламкові переломи лобно-тім`яних кісток ліворуч, правої тім`яної кістки, перелом основи черепу ліворуч, забійні рани м`яких тканин голови, від чого ОСОБА_8 упав на диван кімнати.

Після чого, ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , наніс останньому декілька ударів зазначеним ломом в область голови, однак, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі оскільки його протиправні дії, спрямовані на вбивство, було припинено ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які увійшли до кімнати, а ОСОБА_8 було своєчасно надано медичну допомогу, внаслідок чого він залишився живим.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 20 квітня 2022.

20.04.2022 ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.04.2022 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

22.04.2022 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, а саме до 19.06.2022.

13.06.2022 постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_13 строк досудового слідства продовжено до трьох місяців, а саме до 20.07.2022.

14.06.2022 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 20.07.2022.

У судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на заявленому клопотанні про продовження застосування строку тримання під вартою на час досудового розслідування підозрюваному за викладеними в ньому підставами посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Тому тримання обвинуваченого під вартою є єдиним та необхідним запобіжним заходом, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_14 підтримав позицію підозрюваного та просив суд винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши їхні доводи матеріалами справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р. (із змінами) «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені законом, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Геращенко проти України» від 07.11.2013 р. Суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових та процесуальних умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (також Рішення у справі «Буткевичюс проти Литви»).

З наданих суду разом з клопотанням матеріалів суд встановив наступне.

В провадженні слідчих СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000571 від 20.04.2022 за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 20.04.2022 приблизно о 09:00 годині, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне вбивство, з метою реалізації злочинного умислу, увійшов до кімнати зазначеного будинку, де взяв металевий лом та тримаючи вищевказаний предмет у руках, наніс чисельні удари в область голови ОСОБА_8 , спричинивши останньому, згідно довідки КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, відкриту проникну ЧМТ, забій головного мозку середньої тяжкості, геморагічні вогнища забоїв правої скроневої частки, лівої лобної частки, площинне субдуральне нашарування крові над лівою лобною часткою, локальний травматичний САК, пневмоцефалію, імпресійно-уламкові переломи лобно-тім`яних кісток ліворуч, правої тім`яної кістки, перелом основи черепу ліворуч, забійні рани м`яких тканин голови, від чого ОСОБА_8 упав на диван кімнати.

Після чого, ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , наніс останньому декілька ударів зазначеним ломом в область голови, однак, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі оскільки його протиправні дії, спрямовані на вбивство, було припинено ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які увійшли до кімнати, а ОСОБА_8 було своєчасно надано медичну допомогу, внаслідок чого він залишився живим.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: закінчений замах на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

21.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття, сформульованих у правових позиціях Європейського Суду, зокрема, у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

22.04.2022р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 червня 2022р. включно.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 13 червня 2022року продовжено строк досудового розслідування до 20 липня 2022 року.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак має діагноз: гострий психотичний розлад без симптомів шизофренії, афективно-маячний синдром), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (офіційно не одружений, відсутня жодна особа на утриманні).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Таким чином, підозра особи у скоєнні особливо тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов до висновку, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 15.09.2022 включно.
Слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також суд наголошує, що обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_5 , не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду та впливати на потерпілого та свідків.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку слідчого судді, відносно обвинуваченого продовжує існувати ризики, передбачені п.п. 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо посилання прокурора та слідчого в судовому засідання на той факт, що ОСОБА_5 втік з місця вчинення злочину спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , які зазначили, що після вчинення злочину ОСОБА_5 через 10 хвилин повернувся до потерпілого.

На думку слідчого судді, слідчим та прокурором не підтверджено будь-якими доказами зазначені в клопотанні ризик: переховування від органу досудового розслідування та суду.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя з урахуванням викладеного продовжує відносно ОСОБА_5 строк тримання під вартою на строк досудового розслідування до 15.09.2022 включно.

Керуючись ст. ст.177,179,180,181,182,183,184,193,196,197,199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000571 від 20 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 15 вересня 2022 року включно.

Ухвала діє до 15 вересня 2022 року включно.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складений та оголошений 20.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1