Справа № 991/3250/22
Провадження 1-кс/991/3267/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4, дослідивши скаргу адвоката ОСОБА_5, подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 , в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_6, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 , в порядку ст. 206 КПК України.

Скарга обґрунтована наступним.

18.05.2022 Вироком Вищого антикорупційного суду у кримінальному провадженні №0000450 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з позбавленням 6 рангу державного службовця та з позбавленням на 3 роки права обіймати посади державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті).

На даний час Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду здійснюється розгляд апеляційної скарги на вищевказаний вирок.

Адвокат зазначає, що ОСОБА_1 на даний час тримається під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», згідно ухвали Вищого антикорупційного суду від 01.10.2021, якою йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

29.03.2022 ОСОБА_1 звернувся із заявою на адресу Начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» з проханням організування заходів щодо його медичного обстеження на предмет наявності або відсутності неврологічної (невропатологічної) патології в КНП «Олександрійська клінічна лікарня» за його рахунок (транспортування, обстеження, ліки та інші витрати), з посиланням на те, що оплату витрат пов`язаних із його обстеженням буде вчинено його довіреними особами - захисниками: ОСОБА_7 або ОСОБА_8

Свою заяву він мотивував тим, що згідно виписки стаціонарного хворого №14338 від 05.04.2020 КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Мещанінова» у ОСОБА_1 було діагностовано транзиторну ішемічну атаку, гіпертонічну хворобу II ступеню. За час тривалого заходження в умовах слідчого ізолятору та з урахуванням його побиття 01.12.2021 близько 13год., в приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор», стан його здоров`я та хвороба різко загострилися. Водночас в результаті його неодноразових скарг на самопочуття та неврологічну патологію, його обстежує виключно лікар-терапевт, в той час, як стан його здоров`я потребує обстеження саме лікарем невропатологом.

11.08.2022 ОСОБА_1 було направлено (організовано вивіз) до КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва» з метою проведення магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта без в/в контрастування. При цьому необхідність проведення обстеження ОСОБА_1 саме лікарем неврологом була залишена поза увагою медичної частини ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Адвокат зауважує, що ОСОБА_1 просив обстеження у лікаря невролога, у зв`язку із наявністю у останнього саме неврологічних патологій, про що останнім були додані відповідні медичні документи до його заяви про організацію медичного обстеження від 29.03.2022.

В той же час, за результатами проведеного 11.08.2022 обстеження (МРТ) лікарем рентгенологом зроблено певний медичний висновок, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено патології попереку. Адвокат зазначає, що означені патологічні фактори розладу опорно-рухової системи можуть призвести до паралічу ОСОБА_1 з подальшою втратою функції самостійного та повноцінного руху. Крім того, означеним лікарем рентгенологом рекомендовано консультацію невролога.

Вказані обставини, як зазначає адвокат, потребують термінового обстеження ОСОБА_1 саме лікарем неврологом з урахування вказаних вище висновків лікаря рентгенолога.

З метою реалізації права на медичну допомогу, адвокатом ОСОБА_7 було направлено на адресу Начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» адвокатський запит з проханням пояснити причини направлення ув`язненого ОСОБА_1 на обстеження до медичного заходу саме магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта без в/в контрастування, в той час як ув`язнений ОСОБА_1 просив надати можливість отримати обстеження у лікаря невролога, а також повторним проханням провести саме неврологічне обстеження лікарем - неврологом у КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва».

На вказаний запит адвокатом ОСОБА_7 отримано відповідь від завідувача Київської міської медичної частини філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 18.07.2022 №760, якою адвокату повідомлено про те, що ОСОБА_1 зроблено магнітно-резонансну томографію поперекового відділу хребта без в/в контрастування. При цьому питання обстеження саме лікарем-неврологом щодо гіпертонічної патології знов залишене поза увагою.

Адвокат зазначає, що ненадання своєчасної необхідної медичної допомоги є своєрідним катуванням і жорстоким поводженням з особою, що суперечить вимогам ст.3 Європейської конвенції захисту прав людини, чим порушуються права ОСОБА_1 , передбачені ст. ст. З, 27, 28, 29,49 Конституції України.

У зв`язку з наведеним адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 просить слідчого суддю зобов`язати Київську міську медичну частину філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області організувати виконання положень п.п.2.3, 2.7, 2.8 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104, відносно обвинуваченого ОСОБА_1 1983 р.н., який утримується в державні установі «Київський Слідчий ізолятор» для проведення медичного обстеження та лікування лікарем - неврологом у КНП «Олександрійська клінічна лікарня міста Києва».

Слідчий суддя, дослідивши скаргу адвоката, подану в порядку ст. 206 КПК України, приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.3 ст.26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Частиною 6 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Водночас слідчий суддя, згідно ст.3 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України КПК України «Досудове розслідування» - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто досудове розслідування триває протягом всього часу, починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та до моменту його закінчення в одній із форм, визначених ст. 283 КПК України: закриття кримінального провадження або направлення до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

В той же час як вбачається зі скарги, Вироком Вищого антикорупційного суду від 18.05.2022 у кримінальному провадженні №0000450 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з позбавленням 6 рангу державного службовця та з позбавленням на 3 роки права обіймати посади державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) та на даний час Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду здійснюється розгляд апеляційної скарги на вищевказаний вирок.

Таким чином повноваження слідчого судді в межах кримінального провадження №0000450 вичерпано, з огляду на його стадію. Згідно ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль саме на стадії досудового розслідування і правом вирішувати клопотання та/або скарги особи зі статусом обвинуваченого, або в його інтересах - не наділений.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні.

В той же час положеннями ст.206 КПК України передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді, однак, ч.6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження. Згідно ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Відтак, виключно до повноважень суду (колегії суддів), який здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , а також Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, до якого оскаржено вищевказаний вирок, віднесено здійснення контролю та вирішення питань, що стосуються порушення вимог законодавства під час тримання під вартою обвинуваченого. Оскільки відбувається судовий розгляд справи, усі питання, що стосуються кримінального провадження, у тому числі і клопотання сторони захисту та їх розгляд регламентуються відповідними положеннями глав 28,31 КПК України.

В даному випадку відсутні підстави для розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 - захисника обвинуваченого ОСОБА_1 слідчим суддею. Враховуючи наведене, скаргу адвоката ОСОБА_5, подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 , в порядку ст. 206 КПК України, слід повернути особі, яка її подала.

Водночас слід зауважити, що відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» нагляд за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення здійснюється прокурором шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Постанови і вказівки прокурорів щодо додержання встановлених законодавством порядку і умов тримання осіб, взятих під варту, підлягають обов`язковому виконанню адміністрацією місць попереднього ув`язнення.

Однак захисником не надано будь-яких доказів звернення до прокурора з вищевказаних питань.

Під час вирішення питання про можливість оскарження ухвали про повернення скарги, поданої в прядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя звертається до висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладених в постанові від 27.05.2019 (справа № 766/22242/17, провадження №51-7276 кмо 18), де у висновку щодо застосування норми права, вказано наступне: оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження. Аналогічних висновків дійшла колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 11.04.2019 ( справа 757/35596/18-к).

Керуючись ст. 2, 7, 9, 24, 26, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5, подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 в порядку ст. 206 КПК України, - повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4