Справа № 133/3260/21
Ухвала
Іменем України
14.06.2022р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 04.08.2021р. відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хмелівка Городоцького району Хмельницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин:

Так, 04.08.2021р. близько 08год.40хв. водій ОСОБА_9 керуючи власним технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та рухаючись по вулиці Пилипа Орлика в місті Козятин Вінницької області в напрямку перехрестя вулиці Героїв Майдану, не впевнившись у безпеці маневру праворуч, та виїзду на головну дорогу, почав здійснювати маневр повороту праворуч з вулиці Пилипа Орлика на вулицю Героїв Майдану, не врахував дорожньої обстановки, яка склалась на той момент, не впорався з керуванням автомобіля, в порушення вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. зі змінами від 02.12.2020р. № 1192 (далі ПДР України), а саме: вимог п.16.2 ПДР України, згідно з яким на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку, не надав перевагу в русі пішоходу, який закінчував перехід проїжджої частини дороги по нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого здійснив наїзд на громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, з якими її було доставлено та госпіталізовано до Комунального підприємства «Козятинська центральна районна лікарня» Козятинської міської ради. Відповідно до висновку експерта № 93 від 31.08.2021р., складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток вертлугової западини (права тазова кістка). Ушкодження у ОСОБА_4 небезпечними для життя в момент заподіяння не були, за ознакою тривалості (понад 21 добу) розладу здоров`я відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п.2.2.1в, п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.). Порушення водієм ОСОБА_9 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заявили клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного із потерпілою особою.

Потерпіла ОСОБА_11 шляхом подання письмової заяви, та її представник адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні, підтримали клопотання обвинуваченого, зазначивши про примирення потерпілої особи з обвинуваченим, який повністю відшкодував завдану шкоду, а тому будь-які претензії матеріального чи морального характеру відсутні, у зв`язку із чим просять поданий цивільний позов залишити без розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 виходячи з позиції потерпілої сторони, не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків:

Згідно статті 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, примирилася з потерпілим; 4) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, про це ж йдеться і у роз`ясненнях, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії необережного нетяжкого злочину, свою вину у вчиненому визнав повністю, раніше до кримінальної відповідності не притягувався, потерпіла претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає і також просить закрити провадження в зв`язку з примиренням.

Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66 кс18, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст.46 КК України.

Отже, зі змісту положень ст.46 КК України та усталеної судової практики вбачається, що вирішення питання про закриття справи у зв`язку з примиренням винного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України з потерпілим, залежить від волевиявлення вищевказаних осіб та досягнення ними примирення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи позицію потерпілої особи, повне відшкодування їй завданої шкоди, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України підлягає закриттю.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Зокрема, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Згідно положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування в рамках цього провадження призначалось та проводилось експертне дослідження, а саме судова автотехнічна експертиза (висновок експерта від 16.08.2021р. № СЕ-19/102-21/11736-ІТ), вартість якої згідно довідки Вінницького НДЕКЦ становить 1201грн.34коп.

Згідно частини 2 статті 124 КПК України та роз`яснень пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку експерта від 16.08.2021р. № СЕ-19/102-21/11736-ІТ, у розмірі 1201грн.34коп., підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме автомобіль марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та посвідчення водія серії НОМЕР_4 , які згідно постанови слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 04.08.2021р., визначено передати під сохранну розписку ОСОБА_9 після проведення всіх слідчих дій, після набуття ухвалою законної сили, необхідно повернути (залишити) законному власнику (володільцю).

Згідно вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 06.08.2021р. у справі № 133/2423/21, накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

З огляду на обставини кримінального провадження та прийняте у ньому рішення, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 06.08.2021р. у справі № 133/2423/21.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження, як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, не застосовувався.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Цивільний позивач подавши заяву про залишення позову без розгляду, розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

За вказаних обставин, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.46 КК України, ст.284 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 04 серпня 2021 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи від 16.08.2021р. №СЕ-19/102-21/11736-ІТ, у розмірі 1201грн. 34коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 06.08.2021р. у справі № 133/2423/21, на автомобіль марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та посвідчення водія серії НОМЕР_4 - скасувати.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме автомобіль марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та посвідчення водія серії НОМЕР_4 , які згідно постанови слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 04.08.2021р., визначено передати під сохрану розписку ОСОБА_9 після проведення всіх слідчих дій, після набуття ухвалою законної сили, повернути (залишити) законному власнику (володільцю).

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя