Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/399/21
Провадження № 1-кп/935/91/22
У Х В А Л А
05 вересня 2022 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_2 про надання дозволу обвинуваченому ОСОБА_3 відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, поданого у межах кримінального провадження №0000015 від 16.02.2021 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.299 КК України,-

встановив:

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України.

31.08.2022 до Коростишівського районного суду Житомирської області звернувся захисник ОСОБА_2 з клопотанням про надання обвинуваченому дозволу на виїзд за межі населеного пункту, в якому він проживає для працевлаштування, роботи та отримання необхідної медичної допомоги.

Судом встановлено, що відповідною ухвалою суду від 30.06.2022 ОСОБА_3 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.08.2022. Одночасно, згідно положень ч.3 ст.183 КПК України, обвинуваченому визначено розмір застави у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладено такі обов`язки :

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він проживає;

-заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілою, іншими особами у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Заставодавцю було роз`яснено обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.

Згідно матеріалів судового провадження, обвинувачений ОСОБА_3 був звільнений з-під варти під заставу.

Конституцією України гарантується кожному право на працю та медичну допомогу.

Відповідності до вимог п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Однак, права обвинуваченого щодо свободи пересування було обґрунтовано обмежено у зв`язку з розглядом стосовно нього кримінального провадження №0000015 від 16.02.2021 за ч.3 ст.399 КК України, який відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.

Захисником вкотре зазначається про надання обвинуваченому відповідного дозволу для працевлаштування, роботи та отримання медичної допомоги, однак, не надано відомостей, що ОСОБА_3 потребує медичної допомоги, адже відсутні підтверджуючи документи (наприклад, відомості щодо запису на прийом до лікаря ), те ж саме стосується і роботи/працевлаштування, враховуючи, що клопотання не містить у який саме населений пункт має намір відлучатись обвинувачений, коли та на який час. При цьому судом враховується поведінка обвинуваченого під час перебування останнього під домашнім арештом у межах розгляду даного кримінального провадження, яка відрізнялась грубим порушенням своїх процесуальних обов`язків, що і стало підставою для зміни запобіжного заходу 20 травня 2021 року, а також вкрай негативна характеристика обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суддя ,

постановив:

У задоволення клопотання захисника про надання дозволу обвинуваченому ОСОБА_3 відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, поданого у межах кримінального провадження №0000015 від 16.02.2021 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.299 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1