ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1341/22 Справа № 204/3928/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000189, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2022 року змінити в частині призначеного покарання та призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та її особі. Зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки станом на 05 травня 2021 року відносно неї не було складено чи направлено до суду інших обвинувальних актів. Вважає, що судом не взято до уваги достатньою мірою дані про її особу, а саме те, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які залишаться без батьківського піклування у разі засудження її до позбавлення волі з реальним його відбуванням. Не враховано і те, що вона вчинила кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих сімейних обставин, які були обумовлені відсутністю офіційного працевлаштування. Зауважує, що за місцем проживання вона характеризується позитивно, зауважень від органу пробації не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що після 05 травня 2021 року та до 02 березня 2022 року, тобто на час винесення вироку, ОСОБА_7 не було вчинено жодного адміністративного чи кримінального правопорушення, та дотримано виконання покладених на останню процесуальних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

Визначено, що вироки Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року, Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2021року та Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року підлягають самостійному виконанню.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь судового експерта ОСОБА_9 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1801 від 17 травня 2021 року у сумі 190 (сто дев`яносто) гривень 00 копійок.
Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, у ОСОБА_7 05 травня 2021 року, приблизно о 14 годині 35 хвилин, під час перебування у приміщенні магазину № 289 ТОВ Сільпо-Фуд, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 36, виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, знаходячись у тому ж місці в той же час, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що її дії залишаються таємними для оточуючих, взяла з вітринного стелажу товар, а саме пляшку горілки Хортиця Платинум Штоф об`ємом 0,5 літри, у кількості 1 шт., штрихкод: 304; свинячу вирізку фермерську вагою 1,438 кг., штрихкод: 2779114; свинячий биток фермерський вагою 1,53 кг., штрихкод 2779126, загальна вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1801 від 17 травня 2021 року, становить 573 гривні 68 копійок, і поклала товар до свого ранця чорного кольору.
Після цього прослідувала до виходу із магазину Продукти-289 ТОВ "Сільпо-Фуд", утримуючи при собі таємно викрадене майно та не оплативши вищевказані товари, пройшла за межі касової зони вказаного магазину, але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником служби охорони вказаного магазину.
Зазначені умисні дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинувачену та її захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили призначити обвинуваченій покарання з застосуванням ст.75 КК України; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, доведеність її вини ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням, то з ними колегія суддів не може погодитись.

Так, за змістом ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тобто, обов`язковою умовою застосування цієї норми є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання з реальним його відбуванням, або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення особи та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, інших обставин, що впливають на покарання.
Як було правильно встановлено судом першої інстанції та зазначено у вироку, відомості про особу ОСОБА_7 свідчать про неможливість виправлення її без реального відбування покарання.

Колегія суддів із цим висновком погоджується з огляду на те, що у даному кримінальному провадженні останню засуджено за те, що вона, будучи 04 лютого 2020 року засудженою Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за вчинення аналогічного кримінального правопорушення до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., 05 травня 2021 року намагалася вчинити новий умисний злочин, під час скоєння якого була викрита і затримана.

Також обвинуваченою було вчинено низку інших кримінальних правопорушень з тією самою кваліфікацією, за які її було засуджено вироками Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2021 року; Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року; Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року, за якими їй призначалося покарання у виді позбавлення волі на різні строки, у кожному випадку зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Таким чином, незважаючи на попереднє притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за аналогічне діяння, із призначенням їй покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, остання належних висновків для себе не зробила та навіть за таких обставин її виправлення досягнуте не було, що свідчить про стійкість її протиправної поведінки та антисоціальну спрямованість її особи а також про неможливість її виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Доводи обвинуваченої щодо неврахування даних про її особу та належну процесуальну поведінку колегія суддів вважає безпідставними, оскільки остання раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштована, легального джерела доходу не має, позитивних характеристик її особи матеріали справи не містять. Крім того, судом першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження до ОСОБА_7 , яка систематично до суду не з`являлась, чотири рази був застосований примусовий привід (а.с. 15, 27, 32, 36), у зв`язку із чим колегія суддів критично оцінює доводи обвинуваченої щодо її належної процесуальної поведінки.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що наявність неповнолітніх дітей на утриманні не слугувала для обвинуваченої стримуючим фактором у її протиправній діяльності.
Крім того враховується, що доводи обвинуваченої про вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин, з огляду на необхідність годування дітей, не узгоджуються із неодноразовістю аналогічних протиправних дій обвинуваченої, а також із природою об`єкту злочинного посягання, яким є зокрема пляшка горілки Хортиця Платинум Штоф об`ємом 0,5 літри.
Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для висновку про те, що мета кримінального провадження щодо ОСОБА_7 може бути досягнута без реального відбування нею покарання у виді позбавлення волі, а застосування положень ст. 75 КК України в цьому випадку не буде сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчиненню нових злочинів
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності».
Колегія суддів звертає увагу, що призначене обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі відповідно до нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, є справедливим, законним за видом та розміром, відповідає принципам співмірності та індивідуалізації.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеного вироку судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3