ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/960/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого менеджером в «Каді Хувер», одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей 2007, 2014, 2021 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше 8 квітня 2021 року, у невстановлений час, місце та спосіб, незаконно придбав, з метою збуту, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наркотичний засіб кокаїн, масою 61,821г., 44 шт. таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 7,308г., 9 шт. таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,777г., 8 шт. таблеток та 2 фрагменти таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,721г., які почав незаконно зберігати за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.
У подальшому, 8 квітня 2021 року в період часу з 18 год. 33 хв. до 19 год. 36 хв. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 , у останнього було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі наркотичний засіб кокаїн, масою 61,821г., поліетиленовий пакет з таблетками світло-коричневого кольору у кількості 44 шт., що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 7,308г., поліетиленовий пакет з таблетками рожевого кольору у кількості 9 шт., що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,777г., поліетиленовий пакет з таблетками рожевого кольору у кількості 8 шт. та 2 фрагменти таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,721г., металеву ложку з нашаруванням речовини світлого кольору, електронні ваги з нашаруванням речовини світлого кольору, предмет схожий на ніж з нашаруванням речовини світлого кольору, полімерних пакетів з пазовими замками з нашаруваннями речовини світлого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб кокаїн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України визнав частково, оскільки стверджував, що в нього не було умислу на збут наркотичних та психотропних речовин, а придбав він їх для власного вживання.
Так, ОСОБА_2 пояснив, що він раніше іноді вживав наркотичні засоби, але вирішив відмовитись від них. У вересні 2021 року він захворів і забрав рюкзак, в якому знаходилися наркотики та таблетки, з собою до лікарні щоб не знайшли дружина та діти. Коли повернувся додому, то рюкзак сховав.
В той день, коли був обшук, до нього приїхав знайомий показати нове авто ОСОБА_2 вийшов до нього на вулицю і не зрозумів, в який момент з`явилася поліція, з якою він пішов додому, де в нього знайшли наркотики, які він зберігав для власного вживання.
При цьому, ОСОБА_2 зазначив, що на обліку у лікаря нарколога не перебуває, наркотики він вживав раніше систематично на протязі року. Зараз вже майже рік не вживає, залежності не відчуває. Вилучені в нього кокаїн та психотропну речовину накопичував роками з різних джерел. Коли була можливість, тоді купував, а таблетки йому дарували знайомі. Рюкзак, в якому знайшли наркотики, хотів спалити, але не встиг.
Коли до нього приїхав знайомий щоб показати машину, то він йому не повідомляв про наявність в його машині наркотичної речовини.

Не дивлячись на такі показання обвинуваченого ОСОБА_2 та часткове визнання вини, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні докази, зібрані по справі, суд уважає повністю доведеною його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах, що підтверджується:
-протоколом обшуку, з додатком до нього відеозапису на флеш накопичувачі, від 8 квітня 2021 року (т.1 а.с. 77-85), відповідно до яких, під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , у присутності захисника було виявлено та вилучено, крім іншого, в ванній кімнаті: ваги, металева чайна ложка з нальотом білого кольору, розкладний ніж, зіп-пакети, зіп-пакети з пігулками рожевого та коричневого кольору, поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, які були поміщено до спец пакету № LXP02733502. Також, для направлення на експертизу, з зіп-пакету з порошкоподібною речовиною білого кольору поміщено частину (пів чайної) ложки до поліетиленового пакету, який поміщено до спец пакету № EXP0180678;
-ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 квітня 2021 року про надання дозволу на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 76);
-висновком експерта № СЕ-19/111-21/16267-НЗПРАП від 9 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 98-102), відповідно до якого, в наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору, яка знаходилася у спец пакеті № EXP0180678, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, кокаїн, масою 0,256г;
-висновком експерта № 55/5 від 28 липня 2021 року (т. 1 а.с. 110-114), відповідно до якого на дослідження було надано спец-пакет № ЕXP0273502, в якому знаходились електронні ваги, металева ложка з залишками порошкоподібної речовини світлого кольору, розкладний ніж з залишками порошкоподібної речовини світлого кольору, поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого таблетки рожевого та коричневого кольору. Згідно висновку, в наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору (об. № 1) міститься кокаїн, масою 61,565г. В наданих на дослідження предметах, а саме: нашаруванням речовини білого кольору на металевій ложці (об. №5), електронних вагах (об. № 6), предмет схожий на ніж (об. № 7), нашарування речовин на прозорих полімерних пакетах з пазовими замками (об. № 8) у своєму складі містять кокаїн. Надані на дослідження таблетки (об. 2, 3, 4) у своєму складі містять МДМА. У об. № 2 маса 7,308г., об. № 3 1,777г., об. № 4 1,721г., а всього 10,806г.
У процесі дослідження і оцінки вказаних доказів, суд не встановив істотних процесуальних порушень при їх збиранні, які б ставили під сумнів обґрунтованість доводів сторони обвинувачення про доведеність вини ОСОБА_2 .

Щодо доводів захисника про невідповідність письмових матеріалів фактичним обставинам, а саме, номера пакетів, в які були запаковані вилучені у ОСОБА_2 під час обшуку в квартирі предмети та речовини, не співпадають з номерами, які були направлені на експертизи.
Так, дійсно, згідно протоколу обшуку від 8 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 77-85) вилучені предмети, наркотичні та психотропні речовини було поміщено у спец пакет № LXP02733502. Також, для направлення на експертиз, з зіп пакету з порошкоподібною речовиною білого кольору було поміщено частину (пів чайної) ложки до поліетиленового пакету, який поміщено до спец пакету № EXP0180678.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/16267-НЗПРАП від 9 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 98-102) на дослідження надійшла речовина, яка знаходилася у спец пакеті № EXP0180678.
Згідно висновку експерта № 55/5 від 28 липня 2021 року (т. 1 а.с. 110-114) на дослідження було надано предмети та речовини, які знаходилися у спец-пакеті № ЕXP0273502, а не LXP02733502.
У клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку від 9 квітня 2021 року, ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 квітня 2021 року та постанові про визнання та приєднання речових доказів від 9 квітня 2021 року вказано пакети № ЕXP02733502 та № EXP01806678 замість № ЕXP0273502, № EXP0180678.
Однак, на переконання суду, вказані розбіжності у номерах спец пакетів є звичайною опискою, оскільки при перегляді відео обшуку квартири ОСОБА_2 було достеменно встановлено, що вилучені предмети і речовини було упаковано саме у пакети за № ЕXP0273502 та EXP0180678, які безпосередньо і були предметом дослідження експертів. При цьому, про будь-яке пошкодження цілісності пакування даних пакетів, експертами не повідомлялося.
Щодо доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було внесено дані в ЄРДР щодо ОСОБА_2 за ст. 307 КК України, але 9 квітня 2021 року вже було повідомлено про підозру.
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 9 квітня 2021 року (а.с. 85-86) та як убачається з клопотання захисника, у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві знаходилось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000157 від 27 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, щодо невстановленої групи осіб, які займаються незаконним зберіганням та збутом наркотичного засобу «кокаїну» на території міста Києва.
В подальшому, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження 8 квітня 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська,8а, було виявлено та затримано ОСОБА_7 та ОСОБА_2 поруч з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , в якому зберігалися наркотичний засіб кокаїн в особливо великих розмірах та психотропна речовина МДМА в особливо великих розмірах. В той же день за вказаною адресою було проведено особистий обшук затриманих, зокрема, ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 126, 145). За вказаними обставинами було внесено відомості до ЄРДР за № 0001088 від 8 квітня 2021 року.
Невідкладний обшук квартири ОСОБА_2 проводився в рамках кримінального провадження за № 0001088 від 8 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 77).
8 квітня 2021 року кримінального провадження за № 0001088 було об`єднано з кримінальним провадженням, внесене до ЄРДР за № 0000157 від 27 жовтня 2020 року, оскільки, як пояснив прокурор в судовому засіданні, були достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, передбачені ст. 307 КК України, вчинено групою осіб.
9 квітня 2021 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру в рамках кримінального правопорушення за № 0000157 за ч. 3 ст. 307 КК України, зокрема, за фактом вилучення наркотичних засобів та психотропних речовин з автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , оскільки, на думку слідчого, вказані кримінальні правопорушення: зберігання заборонених до обігу речовин здійснювалося за попередньою змовою групою осіб в різних місцях. (т. 2 а.с. 74-75).
В подальшому, як пояснив в суді прокурор, за результатами проведення досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні за № 0000157 від 27 жовтня 2020 року, за результатами оцінки зібраних доказів, розсекречених протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, було прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження за підозрою у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ЄРДР № 0002702 від 20 вересня 2021 року (т. 1 а.с. 49-55), в рамках якого в подальшому було, у відповідності до вимог ст. 279 КПК України, прийнято рішення про зміну раніше повідомленої підозри останньому.
На підставі аналізу викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів захисника щодо повідомлення ОСОБА_2 про підозру від 9 квітня 2021 року по епізоду, відомості про який не було внесено в ЄРДР.
Так, судом було встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві знаходилось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000157 від 27 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, щодо невстановленої групи осіб, які займаються незаконним зберіганням та збутом наркотичного засобу «кокаїну» на території міста Києва, в рамках якого проводилися НС(Р)Д.
При досліджені витягу, наданого захисником (т. 2 а.с. 59), вбачається, що по обставинам, які відбувалися 8 квітня 2021 року в АДРЕСА_3 було внесено дані до ЄРДР за № 0001088. У зв`язку з необхідністю було проведено невідкладний обшук житла ОСОБА_2 в рамках даного кримінального провадження. На переконання суду, так як у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що дії ОСОБА_2 та іншої затриманої особи нерозривно пов`язані між собою, не було крайньої необхідності окремо вносити дані в ЄРДР по кожному окремо щодо одного й того ж самого кримінального правопорушення за тією ж самою статтею КК.
Між тим, в цей же день, 8 квітня 2021 року дане кримінальне провадження вже було об`єднано з первинним кримінальним провадженням за 0000157, і слідчий 9 квітня 2021 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку житла ОСОБА_2 в рамках саме первинного кримінального провадження за № 0000157 (т. 2 а.с. 71), в рамках якого, також, було пред`явлено останньому підозру.
Після отримання та перевірки додаткової інформації, оцінки зібраних доказів, прокурор виніс постанову від 20 вересня 2021 року про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_2 щодо обшуку в його квартирі в інше кримінальне провадження, що не суперечить вимогам ст. 217 КПК України, у зв`язку з чим і було прийнято рішення про повідомлення ОСОБА_2 про зміну раніше повідомленої підозри.
Те, що у подальшому ОСОБА_2 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а не повідомлено про нову підозру, не суперечить вимогам ст. 279 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про те, що досудове розслідування відносно ОСОБА_2 по епізоду обшуку в його квартирі було проведено СВ Дніпровським УП ГУНП в м. Києві з порушенням підслідності, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено на території Дарницького району м. Києва, то суд їх, також, не приймає до уваги, оскільки захисник, обґрунтовуючи свої доводи в клопотанні, посилається на редакцію ч. 2 ст. 218 КПК України, яка почала діяти з 17 липня 2021 року (ЗУ № 1888-ІХ), в той час, як на момент виділення матеріалів кримінального провадження за № 0002702 відносно обшуку квартири ОСОБА_2 20 вересня 2021 року і на дату затвердження обвинувального акту 29 вересня 2021 року була чинна інша редакція ч. 2 ст. 218 КПК України, яка не містила імперативного обов`язку передачі матеріалів за підслідністю протягом 10 днів з моменту виявлення обставин, для визначення підслідності. Оскільки досудове розслідування за первинним кримінальним провадженням № 0000157 здійснювалося саме СВ Дніпровським УП ГУНП в м. Києві, суд не вбачає, що здійснення розслідування відносно ОСОБА_2 по епізоду обшуку в його квартирі, тим же самим органом досудового розслідування призвело до порушення прав і свобод людини, зокрема, обвинуваченого.
Доводи захисника про необхідність врахування позицій, викладених у постановах Верховного Суду, не є прийнятними, оскільки вони є відмінними від обставин, які розглядаються в даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів сторони захисту про визнання протоколу обшуку з додатком до нього недопустим доказом, оскільки, на його переконання, не було підстав для проведення невідкладного обшуку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Підстави та порядок проведення обшуку регламентовано ст. 234 КПК, положення частини 1 якої визначають, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Разом з тим приписами ст. 30 Конституції України заборонено проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Відповідно до вимог ст. 13 КПК не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. При цьому частина третя указаної норми кримінального процесуального закону регламентує порядок проникнення до житла та іншого володіння особи у невідкладних випадках із забезпеченням обов`язкового судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє, та на підставі судового рішення, передбачено змогу проведення таких невідкладних слідчих дій як огляд та обшук у виняткових випадках, які унеможливлювали попереднього отримання в порядку, передбаченому КПК, відповідного дозволу слідчого судді.
Так, після обшуку, проведеного у домоволодінні ОСОБА_2 , слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку, обґрунтувавши наявність підстав, які зумовили невідкладне проведення цієї слідчої дії.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва погодився з таким клопотанням та ухвалою від 9 квітня 2021 року задовольнив його (т. 1 а.с. 76).
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обшук у квартирі ОСОБА_2 проводився відповідно до ч. 3 ст. 233, 234 КПК України на підставі ухвали слідчого судді як невідкладна слідча (розшукова) дія в межах кримінального провадження з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, і це дало змогу відшукати предмети й отримати достатні докази для підозри ОСОБА_2 у його вчиненні.

Щодо доводів сторони захисту про порушення права на захист, оскільки захисника та обвинуваченого не було повідомлено про призначення експертизи, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не передбачені чинним КПК України.
На переконання суду, саме лише неповідомлення сторони захисту про призначення експертизи не може ставить під сумнів законність отримання висновків експертиз органом досудового розслідування та їх допустимість.

Щодо тверджень обвинуваченого про відсутність у нього умислу на збут наркотичної та психотропної речовини, то суд уважає їх неспроможними.
Згідно зі сталою судовою практикою Верховного Суду, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.
Так, судом було встановлено, що у ОСОБА_2 була вилучена наркотична та психотропна речовина в особливо великих розмірах, а саме, згідно висновку експерта № 55/5 від 28 липня 2021 року (т. 1 а.с. 110-114), в наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору (об. № 1 ілюстрація № 5) міститься кокаїн, масою 61,565г. В наданих на дослідження предметах, а саме: нашаруванням речовини білого кольору на металевій ложці (об. №5 ілюстрація № 15), електронних вагах (об. № 6 ілюстрація № 16,17), предмет схожий на ніж (об. № 7 ілюстрація № 18), нашарування речовин на прозорих полімерних пакетах з пазовими замками (об. № 8 ілюстрація № 19) у своєму складі містять кокаїн. Однак, визначити масу кокаїну в нашаруваннях (об. №№ 5-8) не є можливим у зв`язку з недостатньою кількістю речовин для проведення кількісних досліджень. Надані на дослідження таблетки (об. 2, 3, 4 ілюстрація № 6-8, 9-11, 12-14) у своєму складі містять МДМА. У об. № 2 маса 7,308г., об. № 3 1,777г., об. № 4 1,721г., а всього 10,806г.
Крім того, як пояснив сам ОСОБА_2 у судовому засіданні, що на обліку у лікаря нарколога він не перебуває, наркотики він вживав раніше, зараз вже майже рік не вживає, залежності не відчуває.
Отже, враховуючи викладене в сукупності, суд уважає, що про мету збуту наркотичної та психотропної речовини у даному випадку свідчить особливо великий розмір, наявність у обвинуваченого зіп-пакетиків, електронні ваги, ложка із нашаруванням наркотичної речовини, його намір розфасувати дану речовину, відсутність достатніх даних про систематичне вживання ним у таких значних кількостях психотропних та наркотичних речовин, що є надмірним для вживання однієї особою, а також те, що на обліку у наркологічному диспансері останній не перебуває.

Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_2 про його невинуватість, уважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу та психотропної речовини в особливо великих розмірах.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є особливо тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (часткове визнання вини), особу обвинуваченого, який несудимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, одружений, має постійне місце проживання, працює.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд уважає за можливе визнати наявність на утриманні обвинуваченого 3-х неповнолітніх дітей.

Щодо доводів сторони захисту про визнання обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, визнання ОСОБА_2 вини за ст. 309 КК України та сприяння розкриттю злочину, то суд їх не приймає до уваги з огляду на таке.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого кримінального правопорушення, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова ВС від 9 червня 2022 року справа № 161/2844/20, провадження № 51 - 6079 км 21).
Проте, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_2 під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, у незаконне придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу та психотропної речовини в особливо великих розмірах, визнав лише частково, заперечивши наявність у нього мети збувати придбану ним наркотичну та психотропну речовину.
Під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, при цьому таке сприяння має бути активним та певною мірою ініціативним.
Проте, захисником не було доведено в судовому засіданні, що ОСОБА_2 будь-яким чином допомагав чи сприяв в установленні невідомих органу досудового розслідування обставин. Обвинувачений ОСОБА_2 , здійснюючи свій захист, лише підтвердив факт знайдених в нього наркотичної та психотропної речовин, при цьому, намагаючись уникнути справедливого покарання, свою вину визнав частково, заперечуючи умисел на збут.

Щодо доводів захисника про визнання пом`якшуючими обставинами покарання: наявність постійного місця проживання, постійного місця роботи, перебування обвинуваченого у шлюбі, виховання дітей в дусі здорового образу життя, то вони є обставинами, які характеризують особу обвинуваченого, що беззаперечно було враховано судом при призначенні покарання, проте захисником взагалі не було обґрунтовано, чому вказані обставини мають бути визнані такими, що саме пом`якшують покарання та істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд уважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах, передбачених санкцією за ч. 3 ст. 307 КК України.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_2 ст.ст. 69, 75 КК України, як про це вказує захисник, суд не вбачає, оскільки виправлення обвинуваченого, ураховуючи викладене, а також те, що останній вчинив правопорушення, спрямоване на розповсюдження у суспільстві наркотичних засобів, що свідчить про його антисоціальну поведінку та небезпечність для суспільства, можливо лише за умови його ізоляції від суспільства.
Крім того, сторона захисту не навела переконливі аргументи, які б свідчили про можливість виправлення останнього із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Оскільки санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено обов`язкову конфіскацію майна, суд уважає за необхідне майно, на яке було накладено арешт і належить ОСОБА_2 , конфіскувати в дохід держави.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 вираховувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 8 квітня 2021 року по 10 квітня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі вартість проведених експертиз на загальну суму 10950 грн. 80 коп. в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 88) та від 26 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 133) на ваги, металеву ложку, розкладний ніж, зіп-пакети, пігулки рожевого кольору, пігулки коричневого кольору, 6 флеш накопичувачів, жорсткий диск «Asus» А8, 2 закордонних паспорти на ім`я ОСОБА_2 , мобільні телефони «Iphone» з IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , мобільні телефони «Nowi» IMEI: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з картою «Лайф», мобільний телефон «Prestigio» IMEI: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , грошові кошти в сумі 300 доларів США, 30 гривень, зв`язку ключів, 3 брелка, обгортку від нацюцюрника.

Речові докази: наркотичний засіб кокаїн, масою 0,256г. (т. 1 а.с. 104) та загальною масою 61,565г. (т. 1 а.с. 117), психотропну речовину МДМА загальною масою 10,806 г. (т. 1 а.с. 117), ваги, металева чайна ложка, розкладний ніж, зіп-пакети, пігулки рожевого кольору, пігулки коричневого кольору (т. 1 а.с. 86), які знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП в м. Києві, - знищити; 2 закордонних паспорти на ім`я ОСОБА_2 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; 6 флеш накопичувачів, жорсткий диск «Asus» А8, мобільні телефони «Iphone» IMEI: НОМЕР_2 та IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефону «Nowi» IMEI: НОМЕР_6 та IMEI: НОМЕР_7 з сім картою «Лайф», мобільний телефон «Prestigio» IMEI: НОМЕР_10 та НОМЕР_9 конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1