ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/455/22 Справа № 695/1204/22 Категорія: ч.1,3 ст.309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2022 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Ленінське Драбівського р-ну Черкаської обл., громадянку України, українку, неодружену, непрацюючу, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді трьох місяців арешту; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки відповідно до вимог ст.76 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 3947,26 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком районного суду ОСОБА_7 визнана винуватою та засуджена за те, що вона в березні 2022 року, перебуваючи біля магазину «Дружба», що розташований за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 55, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбала, знайшовши прозорий полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою (в перерахунку на амфетамін-основу) 0.238г., яку в подальшому, без мети збуту, зберігала при собі у лівому рукаві куртки до моменту виявлення та вилучення 07.05.2022 близько 00.40 год. під час здійснення особистого обшуку працівниками Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Вона ж, 06.05.2022 близько 20.00 год., перебуваючи біля зупинки громадського транспорту, що розташована навпроти автозаправної станції за адресою: Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Обухова, координати 49.692313, 32.021426, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбала, купивши у невстановленої слідством особи чоловічої статі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, за грошові кошти у сумі 15000 грн. порошкоподібну речовину білого кольору із світло-жовтим відтінком, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою (в перерахунку на амфетамін-основу) 20,349г., яку в подальшому зберігала в салоні автомобіля марки ВАЗ 2105 номерні знаки НОМЕР_1 , а саме в підлокітнику водія, до моменту її виявлення та вилучення працівниками Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області під час проведення обшуку 06.05.2022 в період часу з 23.29 год. до 23.46 год.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок районного суду змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_7 засудженою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.3 ст.309 КК України. Призначити їй покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч.3 ст.309 КК України 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та покласти на неї відповідні обов`язки, передбачені п.п.1,2 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала доводи наведені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано вірно, за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та за ч.3 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у особливо великих розмірах, без мети збуту, не оспорюється в апеляційній скарзі.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчинені нею кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та вчинення кримінального правопорушенні, передбаченого ч.3 ст.309 КК України при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами, які досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України який також не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора, а відтак колегія суддів не проводить детальний їх аналіз в цій частині та відповідно до вимог ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні дітей віком до семи років: а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Згідно вимог ч.3 ст.60 КК України покарання у виді арешту не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Враховуючи, що на утриманні ОСОБА_7 знаходяться діти до семи років, тому до неї не може бути застосований такий вид покарання, як арешт.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів дотримуючись Загальної частини та в межах Особливої частини Кримінального кодексу, з додержанням вимог ст.65, 66 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнала повністю, на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей. В якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючих покарання обставин, тому вважає за необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч.3 ст.309 КК України 5 років позбавлення волі із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки з покладенням на неї обов`язків відповідно до вимог ст.76 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання за ч.1 ст.309 КК України.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, ч.1 п.2 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України з 3 (трьох) місяців арешту на штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вважати ОСОБА_7 засудженою:

- за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.3 ст.309 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки, з покладенням на неї обов`язків, відповідно до вимог ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: