Справа № 308/4404/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 27.02.2022 року внесені до ЄРДР за №0000261, погоджене з прокурором, про застосування відносно :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, а в останнє 24.11.2021 р. за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання терміном на 3 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, а натомість вчинив новий умисний злочин, за наступних обставин.

25.02.2022 року, о 05:40 надійшло повідомлення про те, що неподалік будинку АДРЕСА_2 , працівниками УПП в Закарпатській області в ході поверхневого огляду у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено металевий предмет, зовні схожий на кастет.

В ході огляду місця події, що проводився 25.02.2022 року неподалік будинку АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено металевий предмет ззовні схожий на кастет, який упаковано до спец. пакету НПУ «PSP 1177812».

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

В ході проведення досудового розслідування ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.02.2022, копією відеозапису з нагрудних камер працівників УПП ГУНП в закарпатській області, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , висновком експерта № СЕ-19/107-22/1912-ХЗ від 10.03.2022, повідомленням про підозру ОСОБА_7 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 вчинив злочин під час випробувального терміну обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим.

Слідчий зазначає, що обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, розуміючи невідворотність призначення йому покарання терміном до 3 років позбавлення волі за вчинений ним злочин, ОСОБА_7 може зникнути від слідства і суду.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 особистого зобов`язання, особистої поруки або домашнього арешту, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може:

- переховуватися від органу досудового слідства, суду, зокрема, це підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні нового умисного злочину, у період відбування іспитового строку, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи засудженим до відбування покарання з випробуванням, не виконав обов`язків суду, покладених на нього, та через невеликий проміжок часу підозрюється у новому злочині; крім того, вказаний ризик підтверджується також тим, що стосовно ОСОБА_7 . Мукачівським міськрайонним судом вже розглядається інше кримінальне правопорушення проти власності, відповідно до довідки УІТ ГУНП в Закарпатській області. Крім того, згідно цієї ж довідки ОСОБА_7 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі прізвища та адреса проживання свідків, а тому підозрюваний ОСОБА_7 має реальну можливість спілкуватися зі свідками, зокрема, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів.

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжить умисно вчиняти злочини проти власності, існує ризик його протиправної поведінки.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком до трьох років, а також в умовах воєнного стану, що є обтяжуючою обставиною, враховуючи те, що майновий стан ОСОБА_7 є незадовільним та ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам та враховуючи те, що підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а тому слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у такому підстав. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може впливати на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Крім цього, прокурор в судовому засіданні висловив позицію щодо доцільності визначення, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застави в розмірі 10 прожиткових мінімумів.

Слідчий ОСОБА_12 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчим клопотання. Зауважив, що ризики є безпідставними. Додав, що ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей та пристарілих батьків. Просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.263 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.02.2022, копією відеозапису з нагрудних камер працівників УПП ГУНП в закарпатській області, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , висновком експерта № СЕ-19/107-22/1912-ХЗ від 10.03.2022, повідомленням про підозру ОСОБА_7 .

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є раніше судимий та вчинив злочин під час призначеного йому судом іспитового строку.

Крім цього, при обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу, суд враховує те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей та пристарілих батьків.

Поряд з цим, суд звертає увагу на ті обставини, що ОСОБА_7 будучи у працездатному віці, офіційно ніде не працює, при цьому при обранні відносно нього запобіжних заходів у інших кримінальних провадженнях, вносить немалі суми застави та знаходячись не в умовах ізоляції від суспільства продовжує вчиняти нові умисні злочини.

Також судом враховані ті обставини, що у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 ухилявся від органу досудового розслідування, переховуючись, що стало наслідком оголошення підозрюваного в розшук та надання дозволу на затримання ОСОБА_5 ,з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи фактичні обставини вчиненого злочину, а також тяжкість можливого покарання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_7 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на вказане та враховуючи висловлену, в судовому засіданні позицію прокурора, який вважає, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, беручи до уваги матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді, внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 15 год. 00 хв. - 17.06.2022 року.

Строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 15 год. 00 хв., 20.04.2022 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1