Справа № 545/4756/22
Провадження № 1-кс/545/497/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2022 року. Слідчий суддя Полтавського районного суду Полтавської області - ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в м. Полтаві клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000775 від 04.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України про арешт майна, -
В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 05.10.2022 року звернувся до суду із зазначеним клопотанням про арешт майна, мотивуючи тим, що 03.10.2022 до ЧЧ ВП №3 Харківського РУП №1 ГУПП в Харківській області надійшло повідомлення від 1 відділу 5 управління ДВКР СБУ про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, на блокпосту біля м. Мерефа, у військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено предмет зовні схожий на гранату РГД-5 та патрони.

04.10.2022 вказані відомості внесено до ЄРДР за № 0000775 від 04.10.2022 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході огляду місця події було оглянуто та вилучено: патрони розміром 5,45 у кількості 841 шт., корпус ручної гранати РГД-5 у кількості 2 шт., запал для ручної гранати типу УЗРГМ у кількості 2 шт.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.?

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно;' можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо/щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено

Вищеперераховане майно має значення для досудового розслідування, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Розпорядженням Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області.

З огляду на що виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування зазначеним майном, оскільки існує сукупність підстав та обґрунтованих підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Прохав:

1. Задовольнити клопотання та накласти арешт на вказані речі, а саме: патрони розміром 5,45 у кількості 841 шт., корпус ручної гранати РГД-5 у кількості 2 шт., запал для ручної гранати типу УЗРГМ у кількості 2 шт.

2. Визначити місцем зберігання вищевказаних речей кімнату зберігання речових доказів відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області.

Прокурор клопотання про арешт майна підтримав та прохав задовольнити із викладених в ньому підстав.
Розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно, на яке прокурор прохає накласти арешт, є доказом злочину, може бути приховане, пошкоджене, відчужене знищене, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучені речі, а саме: патрони розміром 5,45 у кількості 841 шт., корпус ручної гранати РГД-5 у кількості 2 шт., запал для ручної гранати типу УЗРГМ у кількості 2 шт.

Визначити місцем зберігання вищевказаних речей кімнату зберігання речових доказів відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому та прокурору - для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1