Справа№ 953/4711/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001518 від 08.07.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні не має, без реєстрації, раніше судимого, проживав до затримання: АДРЕСА_1

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні не має, раніше не судимого в силу ст. 89 КК Уrраїни, проживав: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :
07 липня 2022 року, близько 14:00, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України, строк дії якого було продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 на всій території України, з метою особистого незаконного збагачення, протиправно та незаконно, перебуваючи поблизу приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , яким користується потерпіла ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, переконавшись, що за їх дими сторонні особи не спостерігають, скориставшись тим, що стіна гаражу була зруйнована внаслідок артилерійського обстрілу, шляхом вільного доступу, проникли всередину зазначеного гаражу.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи в середині гаражу № НОМЕР_1 , з метою реалізації свого сильного злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрали належне ОСОБА_8 майно, а саме: 95,3 метри кабелю оптичного (волоконно - оптичного кабелю), моделі RCI-0-CFP(SR)D - 008 E9/125/Flex (1,5 кН) вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 221М від 12.07.2022 - 1255,10 грн; 4260 грам (4,26 кг.) лому мідного проводу вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 221М від 12.07.2022 - 553,80 грн, які належать ОСОБА_8 , всього майна загальною вартістю 1808,90 грн.

Заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1808,90 грн.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнали повністю та пояснили, що дійсно вчинили злочин, який їм інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорювали, пояснили причини та обставини скоєного. Зазначали, що належні висновки для себе зробили.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачені вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, єдиний епізод вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини щодо кожного з обвинувачених, дані по кожному з обвинувачених.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: останній раз 10.09.2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, інкриміноване правопорушення вчинив в період іспитового строку, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, проживає в м. Харкові без реєстрації, за місцем мешкання характеризується незадовільно. Дані про наявність хвороб не надав.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Даними по особі обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що той в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, проживає та зареєстрований в м. Харкові, де характеризується незадовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання кожному з обвинувачених, суд враховує всі обставини, встановлені судом, та вважає за необхідне обрати їм покарання в межах санкції інкримінованої статті, а саме у вигляді позбавлення волі.
При цьому, відносно ОСОБА_4 підлягає застосуванню ст. 71 КК України, оскільки той після постановлення вироку 10.09.2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України та до повного його відбуття вчинив нове кримінальне правопорушення, за яке засуджується, і підстав для застосування вимог ст.ст. 75, 69 КК України суд не вбачає, враховуючи обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого.

Призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає можливими в силу вимог ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки.
При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Позов потерпілою не заявлено. Витрат по справі немає.
Відповідно до ч.3, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винною зазначаються мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. У разі визнання особи винуватою зазначається, в тому числі рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

За положенням п.9 ч.2 ст. 133 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, запобіжні заходи.

Вирішуючи питання щодо міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання законної сили вироком суду, судом враховано, що він засуджується за санкцією статті, що йому інкриміноване у вигляді позбавлення волі, для належного виконання вироку суду, при цьому врахований відсутність даних про хвороби, його репутацію та майновий і сімейний стан. Враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечує виконання даного вироку, суд застосовує до обвинуваченого ОСОБА_4 виключну міру запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більш ніж на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі.

В силу ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2021 року, яким йому було призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України 1 рік обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , із застосуванням ст. 72 КК України, у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 19.07.2022 року, зарахувавши час перебування під вартою в час відбування покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити попередній - утримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі міста Харкова до вступу вироку по даній справі у законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 27 листопада 2022 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у її користуванні та власності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1