Категорія:ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0002514 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, Волинської області, громадянина України, українця, неодруженого, працюючого охоронцем в ТРЦ «Промінь», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
-засуджено за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання 23.10.2021.
Вироком вирішено питання речових доказів, судових витрат та арешту майна.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він в період часу з 21.10.2021 по 23.10.2021, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою збуту, використовуючи мережу інтернет, через мобільний додаток «Telegram», на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, а також особливо небезпечну психотропну речовину у великому розмірі, обіг якої заборонено PVP, з метою їх подальшого збуту на території м. Луцька та Луцького району.
В подальшому, в період часу з 21.10.2021 по 23.10.2021, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, від невстановленої досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_8 отримав два полімерні пакети із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, три полімерні пакети із психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, а також вісім полімерних пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною у великому розмірі, обіг якої заборонено PVP, які зберігаючи при собі, з метою збуту, переніс на територію, прилеглу до залізничного вокзалу, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Привокзальний майдан, 1, де продовжував незаконно зберігати при собі, з метою збуту, до моменту їх виявлення та вилучення під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, працівниками поліції, а саме до 17 год. 50 хв. 23.10.2021.
Згідно висновків судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-21/9045-НЗПРАП, №СЕ-19/103-21/9044-НЗПРАП від 25.10.2021 надана на дослідження речовина рослинного походження, яка знаходилась в двох полімерних пакетах із герметичними zip-замками, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,5772 г та 0,9108 г відповідно, що в загальному становить 1,488 г.
Згідно висновків судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-21/9120-НЗПРАП від 26.11.2021, №СЕ-19/103-21/9122-НЗПРАП від 22.11.2021 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходилась в трьох полімерних пакетах із герметичними zip-замками, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою (у перерахунку на амфетамін-основу) 0,3576 г, 0,4114 г, 0,0691 г відповідно, що в загальному становить 0,8381г.
Згідно висновків експерта №СЕ-19/103-21/9123-НЗПРАП від 24.11.2021, №СЕ-19/103-21/10033-НЗПРАП від 13.12.2021 надана на дослідження порошкоподібна речовина рожевого та зеленого кольорів, яка знаходилась у восьми полімерних пакетах із герметичними zip-замками, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено АДРЕСА_3 відповідно, що в загальному становить 2,2331 г, що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, становить великий розмір.
У поданій на вирок апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Окрім того, вказує про необґрунтованість призначення покарання без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. Просить апеляційний суд ухвалити вирок новий, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці з конфіскацією майна.

У поданій апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, що вирок суду першої інстанції має бути змінений у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром воно є явно несправедливим з токи зору суворості і підлягає зміні в бік пом`якшення.

Апелянт зазначає, що обвинувачений потребує примусового лікування, яке йому не протипоказано, вперше притягається до кримінальної відповідальності та виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою. Просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, та звільнити останнього від відбування покарання на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, а скаргу захисника заперечив, думку захисника та обвинуваченого, які, кожен окремо, апеляційну скаргу прокурора заперечили та підтримали апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, повністю обґрунтовано судом першої інстанції, що по суті в апеляційних скаргах не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України є правильною і також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, усвідомив незаконність вчинених ним дій, правопорушення вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, в березні 2018 року був прийнятий у Збройні Сили України на військову службу за контрактом та проходив її в зоні ООС, ним самостійно було вилучено наркотичні засоби з місць їх закладання, від його дій ніяких суспільно - небезпечних наслідків не настало.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Врахувавши ці та інші обставини справи, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, однак не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, з огляду на висновок судово-психіатричного експерта №333 від 02.12.2021 з якого убачається, що у ОСОБА_8 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення і виявляються в даний час ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин із синдромом залежності (наркоманії). Ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла чи позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру не потребує, однак потребує примусового лікування, яке йому не протипоказане (а.с.121-123), та свідоцтво про хворобу №548/3 (а.с.127, 128), що призвело до призначення надто сувового покарання.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про можливість та необхідність застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України, з огляду на те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий соціально - небезпечний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, то вони не підлягають до задоволення, оскільки призначене покарання слід відбувати реально, адже за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Окрім того, доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то такі, на думку апеляційного суду, є безпідставними з огляду на вищевикладені обставини.

Разом з тим, суд першої інстанції, з огляду на положення ч. 2 ст. 69 КК України, обґрунтовано не знайшов підстав для призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна, як це передбачено ч.2 ст. 307 КК України.

Таким чином, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, конкретні обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити призначене ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, яке слід відбувати реально.

На думку апеляційного суду, саме таке покарання, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2022 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Зменшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 1 (одного) року позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді