У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Великі Лази, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0000278, відомості про яке 14.07.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого суді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в рамках кримінального провадження № 0000278, відомості про яке 14.07.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у невстановлений час ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21 серпня 1998 року (далі Інструкція № 662 від 21 серпня 1998 року), тобто діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне придбання бойових припасів, тобто привласнив з невстановленого місця 26 бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9х18мм ПМ з маркуванням «270 05», 14 пістолетних патронів центрального бою, калібру 9х19мм Люгер з маркуванням «MFS 9x19» та 9 спортивно-мисливських гвинтівкових патронів кільцевого запалення калібру .22LR (із яких: шість без маркування, два з маркуванням у вигляді п`ятикутної зірки та один з маркуванням «V»), чим у такий спосіб придбав бойові припаси.
Слідчий вказує, що у невстановлений час ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам Інструкції № 662 від 21 серпня 1998 року, тобто діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне носіння бойових припасів здійснив переміщення, тобто транспортував з невстановленого місця до місця будинку за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , 26 бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9х18мм ПМ з маркуванням «270 05», 14 пістолетних патронів центрального бою, калібру 9х19мм Люгер з маркуванням «MFS 9x19» та 9 спортивно-мисливських гвинтівкових патронів кільцевого запалення калібру 22LR (із яких: шість без маркування, два з маркуванням у вигляді п`ятикутної зірки та один з маркуванням «V»), чим у такий спосіб носив бойові припаси.
Окрім цього, у період з невстановленого часу по 23 березня 2022 року, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам Інструкції № 662 від 21 серпня 1998 року, тобто діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне зберігання вогнепальну зброю та бойових припасів, забезпечував перебування у власному будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 26 бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9х18мм ПМ з маркуванням «270 05», 14 пістолетних патронів центрального бою, калібру 9х19мм Люгер з маркуванням «MFS 9x19» та 9 спортивно-мисливських гвинтівкових патронів кільцевого запалення калібру .22LR (із яких: шість без маркування, два з маркуванням у вигляді п`ятикутної зірки та один з маркуванням «V»), чим у такий спосіб зберігав бойові припаси.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
31 серпня 2022 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині підтверджується: протоколом обшуку від 23.03.2022; постановою про визнання речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 23.03.2022; висновком експерта № СЕ-19/107-22/2938-БЛ від 15.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.08.2022.
Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до семи років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків з метою зміни наданих раніше показань на свою користь; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді домашнього арешту. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, та застава не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КК України.
На підставі наведеного слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: - прибувати до слідчого, слідчого судді, прокурора або суду за першою вимогою кожного разу, у визначений ними час для проведення процесуальних дій; - не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 ; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 23.00 години по 07.00 годину; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання слідчого, просила відмовити в задоволенні такого та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000278, відомості про яке 14.07.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У рамках даного кримінального провадження 31.08.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. Вказане правопорушення відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.
Прокурором під час судового засідання доведено, а стороною захисту не спростовано, наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, впливати на свідків, з метою зміни наданих раніше показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Більш м`які запобіжні заходи, на переконання слідчого судді, не можуть запобігти вказаним ризикам.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення у сфері злочинів проти громадської безпеки, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, наявність якої потребує забезпечення не лише прав підозрюваного, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Також на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно із матеріалами клопотання він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заперечення захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , обгрунтовані поданими доказами про позитивну характеристику підозрюваного, наявністю чисельних нагород у період проходження служби в органах внутрішніх справ у минулому, перебуванням на пенсії, даними про склад сім`ї, не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для застосування даного запобіжного заходу, а не особистого зобов`язання, отже, у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про обрання запобіжного заходу вигляді особистого зобов`язання слід відмовити.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 194, 195, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії даної ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 10 листопада 2022 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 19 вересня 2022 року о 16 год. 50 хв.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1