Справа№ 953/3909/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001140 від 08.05.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Харкова, освіта середня технічна, не працює, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніш не судимий, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 436-2 КК України,-
встановив:
У громадянина України ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений період часу, але не пізніше 09.04.2022 виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014р., у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною , заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, представників збройних формувань РФ, представників підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та РФ 1997р. та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент РФ ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України. 24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. 24.02.2022р. Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 в період з 09.04.2022 по 14.04.2022, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи наявні технічні засоби для доступу до мережі «Інтернет», з використанням власної сторінки « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «Одноклассники», здійснював перегляд сторінок окремих осіб та груп, зокрема « ОСОБА_8 », «Антимайдан! Харьков и Лозовая MEDIAGRUPP», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що поширюють наративи російської пропаганди.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , в період з 09.04.2022 по 14.04.2022, перебуваючи за вказаною адресою, в ході огляду зазначених сторінок та груп у соціальній мережі «Одноклассники», виокремив окремі публікації, які відповідають його ідейним і політичним поглядам та доводячи свій злочинний умисел до кінця, шляхом натиснення на клавішу «вподобати» або «виразити емоцію», що розміщувалась внизу кожної публікації, які містили вищевказану інформацію, здійснив поширення даних публікацій на власній сторінці, у зв`язку з чим вони стали доступні для ознайомлення та прочитання невизначеній кількості людей.

Згідно висновку спеціаліста доктора філологічних наук, декана українського мовно-літературного факультету ХНПУ ім. Г.С. Сковороди ОСОБА_9 у виокремлених та поширених ОСОБА_5 публікаціях міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014р., у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною , заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, представників збройних формувань РФ, представників підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

06.07.2022р. між прокурором, обвинуваченим та захисником досягнута угода про визнання винуватості.
У судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 436-2 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ст. 473 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнанні винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.
Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , та прокурор ОСОБА_3 досягли угоди про визнання винуватості та підписали її. ОбвинуваченийОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин.
Між обвинуваченим, захисником та прокурором досягнута домовленість про призначення покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2р. без конфіскації майна. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання (позбавлення волі) з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
ОСОБА_5 розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв розкриттю даного злочину. Потерпілих від кримінального правопорушення не має. Шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення не завдана, тяжкі наслідки відсутні. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, щоОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 436-2 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, просив угоду про визнання винуватості, укладену між ним, захисником та прокурором, затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Суд вважає, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє положення, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 436-2 КК України, потерпілих від злочину немає, а тому суд доходить висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови не заявлені. Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 468, 469, 474, 475 КПК України суд, -
ухвалив:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0001140 від 08.05.2022 угоду про визнання винуватості від 06.07.2022р., укладену між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 15.07.2022р. покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки без конфіскації майна.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на засудженого ОСОБА_5 у відповідності до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судом запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ: ноутбук "Lenovo ideapad 320", S/N: PF13Q9G0П сірого кольору - повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: