Справа № 761/3683/22
Провадження №1-кп/761/2239/2022
В И Р О К
іменем України

26 квітня 2022 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000069 від 24 січня 2022 року, з угодою про визнання винуватості,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олександрівка,Сумського району, Сумської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою,працюючого в ТОВ «Нова Пошта» вантажником, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 03 жовтня 2021 року , приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будівлі за адресою : м. Київ, вул. Данила Щербаківського,1/8, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з хуліганських мотивів, за попередньою змовою групою осіб з Особою 1 та Особою 2, реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння транспортним засобом з метою покататися, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2103», 1974 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що знаходився з боку вул. Балакліївської в м. Києві та на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , та , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, проник в салон вказаного автомобіля.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 спробував запустити двигун для здійснення подальшого руху, однак здійснити запуск не вдалось з незалежних від нього причин.

Після цього Особа 1 та Особа 2, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 , на виконання раніше досягнутої домовленості, почали спільно штовхати вищевказаний транспортний засіб у сторону проїжджої частини по вул. Данила Щербаківського, поки їх злочинні дії не були викриті потерпілою ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_3 , Особа 1 та Особа 2 не змогли довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки потерпіла,її чоловік та громадянин ОСОБА_8 припинили їх злочинні дії.

Таким чином , ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 15, ч.2 ст.289 КК України.

24 січня 2022 року між прокурором в кримінальному провадженні - начальником першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпілою ОСОБА_6 відповідно до вимог п.3 ч.4 ст.469 КПК України, надана письмова згода прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000069 від 24 січня 2022 року.

У відповідності до даної угоди про визнання винуватості, підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, згідно висунутого йому обвинувачення , щиро розкаюється у скоєному , добровільно відшкодував потерпілій завдану моральну шкоду у повному обсязі, зобов`язується сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення, не може замовчувати факти щодо вчинення ним,Особою 1 та Особою 2 указаного кримінального правопорушення.

Також вказаною угодою про визнання винуватості зазначено узгоджене покарання,яке повинен понестиОСОБА_3 та згода останнього на його призначення,зокрема, за відсутністю обставин,які обтяжують покарання ОСОБА_3 , наявністю обставин,які пом`якшують його покарання , а саме: щире каяття, добровільне відшкодування потерпілій завданої моральної шкоди, даних про особу підозрюваного ОСОБА_3 ,який раніше не судимий, займається суспільно-корисливою працею, має місце реєстрації та постійне місце проживання, задовільно характеризується за місцем проживання,не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра .
Враховуючи наявність декількох обставин,що пом`якшують покарання ОСОБА_3 ,а саме,щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне відшкодування потерпілій завданої моральної шкоди у повному обсязі, позитивні характеристики з місця проживання підозрюваного ОСОБА_3 , та відсутність обтяжуючих обставин, особу винного, що у сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони в угоді про визнання винуватості погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим,відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином .

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 січня 2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 ,за участі захисника, та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву, у якій просить проводити підготовче судове засідання за її відсутністю у зв`язку з перебуванням нею за межами України через військовий стан,просить затвердити укладену 24 січня 2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, також вказує, що обвинуваченим ОСОБА_3 добровільно їй відшкодована завдана моральна шкода.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості,укладену між ним та прокурором 24 січня 2022 року, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15. ч.2 ст.289 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 січня 2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , вважаючи, що вона відповідає вимогам КК та КПК України,є усі підстави для її затвердження та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 24 січня 2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб , при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі,а відповідно такі дії обвинуваченого кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374,474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 січня 2022 року між прокурором в кримінальному провадженні начальником першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 ( двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1