cправа № 362/203/22
провадження № 1-кп/362/367/22
ВИРОК
Іменем України

31.08.2022

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21 грудня 2021 року за № 0002262 щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, громадянин України, має середню освіту, неодружений, дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, зокрема:

- 10 вересня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 23 листопада 2018 року на підставі частини 5 статті 72 КК України звільнений по відбуттю покарання з Бориспільської виправної колонії Київської області;

- 13 грудня 2021 року Васильківським міськрайонний судом Київської області за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд установив:
07 грудня 2021 року, в нічний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 проходив повз територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , та помітив, що власник домоволодіння відсутній, після чого у нього виник злочинний, протиправний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 відразу після цього, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан, проник на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , де підійшов до будинку та за допомогою викрутки пошкодивши металопластикове вікно, проник таким чином всередину.

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку, таємно викрав звідти зварювальний апарат марки «Союз» САС-97И20Б вартістю 2292 грн., шліфувальну кутову машинку марки «Ритм» МШУ - 115/650 650 WT вартістю 253 грн. 20 коп., дриль марки «Восток» ДЭУ-13-1200/1200 Вт вартістю 450 грн., електричний лобзик марки «PIOLENT 5202» вартістю 570 грн., електричну ланцюгову пилку марки «YAT» YT 4334-01 вартістю 1480 грн. і чоловічу жилетку «Colombia» вартістю 483 грн.

У подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5528 грн. 20 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та пояснив, що в зазначений день і час проходив поряд із будинком в смт. Глеваха, СТ «Глеваха» і побачив, що в будинку нікого немає, після чого вирішив вчинити крадіжку та реалізував таке рішення, вкравши низку речей, частину з яких у подальшому здав у ломбард, а частину продав знайомим, з метою особистого збагачення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, направив заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, а також повідомив про відсутність наміру подавати цивільний позов у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним поза розумним сумнівом пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, в силу статті 12 цього Кодексу є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що він за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.
Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах передбаченої частиною 3 статті 185 КК України санкції у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Разом із цим, як вже зазначено, згідно з вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив інкримінований у даному кримінальному провадженні злочин до ухвалення вказаного вироку, а саме 07 грудня 2021 року, суд вважає за необхідне при остаточному призначенні покарання застосувати приписи частини 4 статті 70 КК України та шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим відповідно до частини 1 вказаної статті остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

При цьому відомості щодо приведення вказаного вироку до виконання (затримання ОСОБА_3 ) відсутні, з огляду на що вимоги частини 4 статті 70 КК України щодо зарахування в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбутого покарання за попереднім вироком, застосуванню не підлягають.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
2. Відповідно до частин 1, 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2021 року (справа № 362/2762/21), остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

3. Обчислювати вказаний строк з моменту затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.

4. Речові докази зв`язку ключів з пластиковим брелоком жовто-салатового кольору та прикріпленим скетчем, у якому заклеєна бірка з написом «калитка», які поміщено до спец. пакету № 0913498, передані до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1