ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/812/20 Номер провадження 11-кп/814/1013/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000183 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 03 травня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, українцю, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, працюючому слюсарем-ремонтником в ТОВ «КС_Інжиніринг», маючому на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,
обвинуваченому за ч.2 ст. 121 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 11.00 год 03.05.2022 по 11.00 год. 01.07.2022.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується за ч.2 ст. 121 КК України, у тому, що він 08.03.2020 у вечірній час, приблизно о 22.30 год під час вживання алкогольних напоїв в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_2 зі своїм товаришем ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вийшли на вулицю, де в ході розмови, яка переросла в бійку, спричинив ОСОБА_10 декілька ударів руками, стиснутими в кулак у обличчя, тулубу та один удар в область шиї, чим завдав потерпілому тяжкі тілесні ушкодження від яких ОСОБА_10 помер на місці.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд мотивував свою ухвалу наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час.

Свої апеляційні вимоги обґрунтував тим, що прокурором у клопотанні та судом в ухвалі не наведено переконливих доказів про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а суворість покарання не може бути підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу.

Зазначив, що поза увагою суду залишилася те, що він перебуває під вартою протягом двох років, у той час як свою вину у вчиненні злочину він не визнає та вважає його вину не доведеною.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000183 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України. В судовому засіданні 03 травня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 01.07.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_8 , який є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, суд правильно врахував дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 , а також те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися. При цьому, суд обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року - суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та про те, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи про те, що обвинувачений має постійне місце проживання, дружину, дітей та роботу колегія суддів враховує, проте вказані обставини не зменшують наявність ризиків у кримінальному провадженні та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Твердження обвинуваченого, що потерпіла та свідки в судовому засіданні вже допитані, є безпідставними, так як судовий розгляд не завершено та суд має право повторно або додатково допитати потерпілу та свідків для об`єктивного встановлення обставин кримінального провадження.

Тобто, обвинувачений не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Більше того, обвинувачений та його захисник просили у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказати адресу за якою має бути домашній арешт не за місцем проживання обвинуваченого, а в готелі «Славутич» в м. Горішні плавні, що взагалі не узгоджується з вимогами КПК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 03 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4