Справа № 214/1296/22
1-кс/214/170/22
У Х В А Л А
Іменем України
30 травня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

У своїй скарзі заявник просить суд скасувати постанову дізнавача ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 17.12.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного 26 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, в якій послалась, зокрема, на те, що зазначена ухвала постановлена без дослідження всіх обставин справи та без зібрання достатніх доказів під час досудового розслідування, тому, на її думку, така постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Заявник у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд скарги, яку вона підтримує у повному обсязі, за її відсутності в судовому засіданні.

Дізнавач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась.

Вивчивши скаргу з додатками та матеріали кримінального провадження №0000529, суд приходить до такого.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів вищевказаного кримінального провадження, оскаржувана постанова ґрунтується лише на припущеннях дізнавача щодо добровільної передачі ОСОБА_3 невстановленій особі інформації про її банківську картку, що потягнуло за собою викрадення з цієї картки належних заявнику грошових коштів, за яких дізнавач дійшов висновку, що в діях невстановленої особи відсутній склад злочину.

При цьому дізнавач не вчинив жодних процесуальних дій стосовно встановлення та допиту свідків щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, стосовно вилучення та дослідження відеозапису з камер відеоспостереження банкомату, через який невстановлена особа заволоділа грошовими коштами заявника та камер відеоспостереження магазину, де було витрачено викрадені грошові кошти заявника, стосовно допиту осіб, які використовували мобільні телефони та на поповнення балансу яких невстановленою особою було переведено грошові кошти з банківської картки заявника, а також стосовно встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, обмежившись лише допитом заявника.

Таким чином, суд приходить до переконання, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, не зібрав достатніх доказів із наданням їм належної правової оцінки, які б указували на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, що порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою і відповідати на всі поставлені заявником питання, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття.

Отже, зважаючи на все викладене, суд приходить до висновку про невиконання слідчим під час досудового розслідування вимог зазначених вище процесуальних норм, а відтак скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову постанову дізнавача ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 17.12.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного 26 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .