Cправа № 127/6988/22
Провадження № 1-кс/127/2857/22
У Х В А Л А
Іменем України
04 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання заступника начальника СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №10000237, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 01.04.2022 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ФОП ОСОБА_5 (UA/) № НОМЕР_1 , що відкриті в АТ «Укрексімбанк» (), а також зупинити усі видаткові операції по вказаним рахункам з можливістю зарахування коштів, які на них надходять, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.
Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000237, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

На час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що директор приватного підприємства "БРІЗ - Д.Т" ОСОБА_6 , зловживаючи своїм становищем привласнив грошові кошти ОСОБА_7 , які останній вклав у розвиток даного підприємства.

Крім того, на час внесення відомостей встановлено, що ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем, здійснили привласнення та розтрату майна ПП «БРІЗ Д.Т.».

Також проведеними слідчими (процесуальними) діями встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час своєї незаконної діяльності співпрацюють із ФОП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , через яких безпосередньо здійснюється привласнення та розтрата продукції підприємства. В ході допиту в якості свідка ОСОБА_7 було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 здійснюють продаж продукції підприємства «дубової ламелі» через своїх знайомих та родичів, які являються фізичними особами підприємцями, тобто продаж продукції підприємства здійснює безпосередньо ФОП, однак будь-яких відомостей про те, яким чином продукції підприємства потрапила до ФОП не має. Окрім того, після продажу ФОП продукції підприємства «Бріз Д.Т.», на рахунок юридичної особи будь-яких коштів не находить, тим самим заподіюючи підприємству значні збитки.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 21.03.2022 ФОП ОСОБА_5 здійснив продаж продукції підприємства «Бріз Д.Т.» на суму 89 013 Євро, при цьому будь-яких зарахувань на рахунок підприємства не відбулось, у зв`язку із чим підприємству заподіяно значної матеріальної шкоди.

У ході розслідування установлено розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_11 , який відкрито у АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 та можливо інші рахунки про які слідству не відомо.

На даний час кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_11 фактично використовуються останнім, на власний розсуд, що у свою чергу дає підстави вважати, що кошти отриманні від продажу товару ПП «Бріз Д.Т.», можуть бути витрачені не за призначенням та будуть завдані збитки у вигляді нецільового використання коштів та привласнення їх третіми особами.
З урахуванням викладеного, виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти наявні на вказаних рахунках.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 04.04.2022 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання у його відсутність, у якій також зазначив, що повністю підтримує вимоги клопотання та просить його задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, з метою забезпечення арешту майна, ФОП ОСОБА_11 в судове засідання не викликався.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000237, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, що на час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що директор приватного підприємства "БРІЗ - Д.Т" ОСОБА_6 , зловживаючи своїм становищем привласнив грошові кошти ОСОБА_7 , які останній вклав у розвиток даного підприємства.

Крім того, на час внесення відомостей встановлено, що ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем, здійснили привласнення та розтрату майна ПП «БРІЗ Д.Т.».

Також проведеними слідчими (процесуальними) діями встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час своєї незаконної діяльності співпрацюють із ФОП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , через яких безпосередньо здійснюється привласнення та розтрата продукції підприємства. В ході допиту в якості свідка ОСОБА_7 було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 здійснюють продаж продукції підприємства «дубової ламелі» через своїх знайомих та родичів, які являються фізичними особами підприємцями, тобто продаж продукції підприємства здійснює безпосередньо ФОП, однак будь-яких відомостей про те, яким чином продукції підприємства потрапила до ФОП не має. Окрім того, після продажу ФОП продукції підприємства «Бріз Д.Т.», на рахунок юридичної особи будь-яких коштів не находить, тим самим заподіюючи підприємству значні збитки.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 21.03.2022 ФОП ОСОБА_5 здійснив продаж продукції підприємства «Бріз Д.Т.» на суму 89 013 Євро, при цьому будь-яких зарахувань на рахунок підприємства не відбулось, у зв`язку із чим підприємству заподіяно значної матеріальної шкоди.

Як зазначається слідчим, в ході розслідування установлено розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_11 , який відкрито у АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 та можливо інші рахунки про які слідству не відомо.

Отже, обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що на даний час кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_11 фактично використовуються останнім на власний розсуд, що у свою чергу дає підстави вважати, що кошти отриманні від продажу товару ПП «Бріз Д.Т.», можуть бути витрачені не за призначенням та будуть завдані збитки у вигляді нецільового використання коштів та привласнення їх третіми особами.

Однак, жодних доказів того, що на вищевказаному рахунку містяться грошові кошти, які отримані злочинним шляхом, слідчим до клопотання не додано. Зокрема, слідчим до клопотання не надано доказів коли саме, в якому розмірі та на виконання якого договору на вищевказаний рахуноку були зараховані кошти (платіжні доручення, банківські виписки тощо), а також не надано доказів того, що такі кошти на даний час обліковуються на даних рахунках.

В той же час, матеріали клопотання взагалі не містять доказів того, що ФОП ОСОБА_11 залучений до протиправної діяльності та здійснює незаконний продаж продукції підприємства ПП «Бріз Д.Т.».

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, як зазначено вище, матеріали справи не містять доказів того, що кошти, які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_11 (якщо такий наявний взагалі) отримані злочинним шляхом та є об`єктом кримінально протиправних дій, а відтак відсутні підстави для твердження, що такі кошти являються речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При цьому, суд звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять постанови слідчого про визнання коштів, які розміщені на рахунку ФОП ОСОБА_11 речовими доказами у кримінальному провадженні №010000237.

Відповідно до частини першої статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, предметом спеціальної конфіскації можуть бути гроші, цінності та інше майно.

Як зазначено вище, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ФОП ОСОБА_11 , а також зупинити здійснення усіх видаткових операцій по вказаному рахунку з можливістю зарахування коштів, які на ньому знадходять, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів) який відкрито у АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 .

Частиною першою статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Однак, жодних доказів того, що кошти, які можливо знаходяться на відповідному рахунку ФОП ОСОБА_11 отриманні внаслідок вчинення злочину слідчим до клопотання не додано.

Що стосується можливості застосування до майна підозрюваного конфіскації майна як виду покарання, то судом зазначається наступне.

Як слідує з матеріалів справи, кримінальне провадження зареєстроване з правовою за кваліфікацією за ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до частини третьої статті 191 КК України привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, - караються обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, санкцією частини третьої статті 191 КК України не передбачено конфіскації майна як виду покарання, а тому належні грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ФОП ОСОБА_11 не можуть бути об`єктом конфіскації як виду покарання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання у кримінальному провадженні № 0000237 від 16.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, станом на дату розгляду клопотання жодній особі, в тому числі ОСОБА_11 , не повідомлено про підозру, а відтак будь-які твердження про конфіскацію майна особи, яка не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні не ґрунтуються на вимогах закону.

Щодо стосується можливості накладення арешту на вищевказані грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, як зазначено вище, жодній особі у даному провадженні не повідомлено про підозру, а відтак цивільний позов не пред`являвся, що виключає можливість накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним та до якого не пред`явлено цивільного позову.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого про накладення арешту слідчий суддя враховує, що слідчим не доведено можливість використання відповідного майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено, що грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ФОП ОСОБА_11 , можуть бути об`єктом конфіскації як виду покарання, або ж спеціальної конфіскації, та не доведено, що на даний час існують вимоги потерпілого до підозрюваного про відшкодування шкоди.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №10000237, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя