Справа № 373/305/22
Номер провадження 1-кп/373/97/22
УХВАЛА

02 травня 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяслав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності до ухвали Київського апеляційного суду від 04 березня 2022 року кримінальне провадження № 0000112 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України направлено для розгляду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

До обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою суду, в тому числі й від 05 березня 2022 року. Строк дії запобіжного заходу закінчується 03 березня 2022 року.

26 квітня 2022 року прокурор Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 діб. Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість переховування від суду обгрунтовує тим, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за що передбачено покарання на строк від 4 до 6 років; вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та через короткий проміжок часу після звільнення від відбування покарання за умисний злочин знову вчинив тяжкий умисний злочин; незаконний вплив на потерпілого, з яким є жителем одного міста, злочин вчинений із застосуванням насильства до останнього.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив його задовольнити, зважаючи на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування, вчинення тиску на потерпілого та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, місце його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки доказів вчинення ним даного кримінального правопорушення немає, він має поганий стан здоров`я, матір та бабу похилого віку, які на зараз проживають самі, а після деокупації м. Ірпінь необхідно ремонтувати в господарстві чимало. Просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_3 вважає, що заявлені прокурором ризики не доведені, відомості про можливе переховування обвинуваченого відсутні, звернень про тиск немає, можливість вчинення інших правопорушень є лише припущенням. Обвинувачений має поганий стан здоров`я. Все в сукупності дає підстави змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слід перевіряти наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою,

Відповідно до вимог п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків чи потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову обвинувачується у вчиненні злочину, що свідчить про можливість вчиняти ним інші кримінальні правопорушення.

Він не одружений, доказів наявності на його утриманні неповнолітніх дітей немає, що в сукупності свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків та про можливість ухилення від суду.

Крім того, місцем проживання ОСОБА_5 до взяття під варту було м. Ірпінь Київської області, де активні бойові дії припинилися лише нещодавно й багато будинків та інших об`єктів інфраструктури цього міста зруйновано. Дана обставина, на думку суду, унеможливлює проживання обвинуваченого за його місцем проживання. З урахуванням відсутності в нього іншого житла це збільшує ризик ухилення обвинуваченого від явки до суду. Така обставина унеможливлює й застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Щодо ризику впливу на потерпілого, слід зазначити наступне. ЄСПЛ в своєму Рішенні в справі «Летельє проти Франції» (пункт 39) зазначив, що «Суд визнає, що реальна небезпека вчинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася і в решті зникла зовсім». В даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд. Зважаючи на підстави передачі даного кримінального провадження на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду, з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту потерпілого, вважаю, що ризик впливу на потерпілого наявний. Крім того, злочин вчинений із застосуванням насильства, обвинувачений, перебуваючи на волі, може вливати на останніх з метою зміни останніми своїх показів.

Таким чином, суд вважає, що клопотання містить обставини справи, які б змусили дійти до висновку про актуальність законодавчо визначених підстав для продовження строку тримання особи під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на даній стадії процесу.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відпала, не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід обвинуваченому не вбачається, заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходи ризики продовжують існувати. Обставин, які б давали підстави для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, не встановлено.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.7, 9, 177, 182, 183, ч. 6 ст. 193, ст.ст.194, 331 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб, тобто з 02 травня 2022 року по 30 червня 2022 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1