БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.10.2022
Єдиний унікальний номер 497/1716/22
Провадження № 1-кп/497/94/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000038 від 18.07.2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Болградського Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), раніше не судимого з врахуванням положень ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 05.03.2022 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період і направлений до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2022 №37, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця другого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з 05.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/22 від 14.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
В останній раз, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.
Будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації солдат ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.
Так, 07.07.2022 о 21 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, за відсутності поважних причин, самовільно залишив місце служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану, за адресою: Одеська область, м. Болград.
Незаконно перебуваючи поза місцем служби, солдат ОСОБА_4 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Надалі, 29.08.2022 о 14 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив про вчинений ним злочин та внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.
З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення військової частини, без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив суду, що . 05.03.2022 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період і направлений до військової частини НОМЕР_1 , 07.07.2022 року залишив місце служби та поїхав до міста Арциз. Потім, 29 серпня 2022 року самостійно пішов до воєнкомату, оскільки має бажання захищати Батьківщину. Додатково зазначив, що мав бажання не сидіти у військовій частині, а виконувати військові завдання на передовій.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.
У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року №5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.
З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст.407 КК України за ознаками: самовільне залишення військової частини, без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.
Додаткові обставини, які сприяли діям обвинуваченого, судом не встановлено. Вчинене кримінальне правопорушення є закінченим, вчиненим умисно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує суспільну небезпеку, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст.12 КК України, умисну форму вини, висновок органу пробації, особу обвинуваченого який за місцем проходження військової служби характеризується негативно, власної сім`ї не має, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, до кримінальної відповідальності притягувався один раз за ч.3 ст. 185 КК України, але на день вчинення даного кримінального правопорушення в силу ст. 89 КК України, не має судимості.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що під час розгляду даної справи ОСОБА_4 скоював військові адміністративні правопорушення, намагався 16.10.2022 року незаконно перетнути Державний кордон України в напрямку Республіки Молдова, суд не визнає факту щирого каяття обвинуваченого. Той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, що відповідає право повій позицій Верховного суду, викладеній в Постанові ККС ВС від 27.04.2021 року по справі № 520/16394/16-к.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.
З огляду на викладене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, який характеризується негативно, вчинив умисний військовий злочин в умовах воєнного стану, свою вину не осознав, враховуючи позицію прокурора, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах мінімальної санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі й не вбачає підстав для застосування статей 69, 69-1, 75 КК України. Суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не вживались, але враховуючи призначене покарання, з метою забезпечення його виконання, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов заявлений не був.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набуття вироком законної сили - тримання під вартою в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор", взявши під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
У строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк тримання під вартою з моменту затримання після проголошення даного вироку та до дня набрання ним законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1