Справа № 126/320/22
Провадження № 1-кп/147/47/22
У Х В А Л А
іменем України

18 квітня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із секретарем ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 08.09.2021, про обвинувачення:
ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в :
У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2022 року за №0000423 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.
09 березня 2022 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_6 від запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та направлення до підрозділу для захисту України. В обґрунтування клопотання зазначає, що її клієнт стверджував і стверджує, що він не був причетним до злочину, про це також свідчать матеріали кримінального провадження та обвинувачений ОСОБА_7 . Також зазначає, що ОСОБА_6 є громадянином України, він не може спокійно спостерігати за тим, що коїться в нашій державі, як гинуть люди, захоплюються міста та руйнуються школи, лікарні та будинки. Тому вважає за необхідне просити суд звільнити його з-під варти та надати можливість виконати свій громадянський обов`язок по захисту держави.
11 квітня 2022 року прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що термін утримання обвинуваченого під вартою спливає, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання щодо продовження строку його утримання під вартою без зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, що обґрунтовується наступним. Так, обвинувачений вчинив злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі. Крім того, наслідками злочинних дій обвинуваченого настала шкода у особливо великих розмірах. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.02.2022 продовжено строк тримання під вартою до 22.04.2022. Сторона обвинувачення вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне ОСОБА_6 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Всі з вище перерахованих ризиків та обставин, чітко відображені у відповідних матеріалах судової справи і продовжують мати своє місце на даний час.
Крім того, 11 квітня 2022 року прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовженн строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що термін утримання обвинуваченого під вартою спливає, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання щодо продовження строку його утримання під вартою без зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, що обґрунтовується наступним. Так, обвинувачений вчинив злочини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Крім того, за наслідками злочинних дій обвинуваченого настала шкода у особливо великих розмірах. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.02.2022 продовжено строк тримання під вартою до 22.04.2022. Сторона обвинувачення вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне ОСОБА_7 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Всі з вище перерахованих ризиків та обставин, чітко відображені у відповідних матеріалах судової справи і продовжують мати своє місце на даний час.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подані клопотання підтримав з підстав та доводів, що викладені в них та наполягав на їх задоволенні. Також, прокурор зазначив, що клопотання захисника ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від запобіжного заходу є неприпустимим, необґрунтованим та не підлягає задоволенню виходячи з норм КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо заявленого клопотання прокурора відносно нього та підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_10 . Зазначив, що не причетний до інкримінованих йому кримінальних проваджень, має міцні соціальні зв`язки є особою пенсійного віку, ухилятися від суду намірів немає та хотів би вийти з-під варти та захищати державу, а тому просив звільнити його.
Його захисник - адвокат ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника ОСОБА_10 . Крім того, просив взяти до уваги висловлювання ОСОБА_7 про вчинення злочину ним одноосібно.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти заявленого прокурором клопотання не заперечував.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та зазначила, що вказані прокурором в клопотанні ризики вже неактуальні, а при обгрунтуванні клопотання прокурор посилається на шаблонні фрази. ОСОБА_7 не заперечує вини у вчиненому, речові докази вже вилучені, потерпіла та свідки допитані. Також, ОСОБА_8 стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання та незадовільний стан здоров`я, який може погіршитися у разі продовження строку тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подані та заявлені клопотання та матеріали справи дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як встановлено судом, строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 закінчується 22 квітня 2022 року. Розгляд кримінального провадження до вказаної дати не може бути закінчено.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 даної статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було встановлено слідчим суддею під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ЄСПЛ у своїй практиці вказує, що після обрання запобіжного заходу з плином часу просто обґрунтованої підозри стає недостатньо для його продовження, а тому у процесі вирішення питання про продовження відповідних строків суди мають з`ясувати наявність інших «відповідних» і «достатніх» обставин (Макаренко проти України, справа №622/11). До таких обставин належать ризик переховування від правосуддя, ризик здіи?снення тиску на свідків чи спотворення доказів, ризик змови, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, ризик спричинення громадських заворушень чи необхідність захисту прав затриманоі? особи (справа «Харутюнян проти Вірменії» №629/11).
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
На думку сторони обвинувачення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики щодо переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілу і свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення нових злочинів.
Разом із цим, надаючи на момент розгляду заявлених клопотань оцінку можливості переховування обвинувачених від суду, колегія суддів враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа підозрюється, обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні: тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років (ч. 1 ст.263 КК України) та особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна (ч.4 ст. 187 КК України).
Обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна (ч.4 ст. 187 КК України).
Варто зазначити, що 25 червня 2019 року Конституційний Суд України ухвалив Рішення у справі №7-р/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини п`ятої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, яким констатував, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Конституційний Суд України у даному Рішенні зокрема вважає, що обґрунтування необхідності тримання під вартою особи самою лише кваліфікацією злочину, не забезпечує і не може забезпечити балансу між метою застосування такого виняткового запобіжного заходу у кримінальному провадженні та конституційним правом особи на свободу та особисту недоторканність. При цьому обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, а також бути пропорційними та обґрунтованими.
Суд критично оцінює доводи захисника ОСОБА_8 щодо неактуальності вказаних в клопотанні прокурора ризиків, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей. Зокрема, свідки та потерпіла судом не допитані, судом не досліджено докази, що не виключає можливості впливу на визначене.
Також суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
За сукупності вказаних вище обставин, враховуючи дані про обвинувачених та обставини обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний відносно них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики які слугували підставою для обрання такого виду запобіжного заходу свою актуальність не втратили, у справі не розпочато судовий розгляд, не допитано свідків, не з`ясовано позицію обвинувачених щодо визнання чи невизнання вини.
Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти та направлення до підрозділу для захисту України, суд зазначає таке.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан. Цього ж дня, з метою забезпечення оборони держави Законом України №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію». 14 березня 2022 року Президент України підписав Указ №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідного до положень якого, воєнний стан продовжено ще на 30 діб, тобто до 25 квітня 2022 року.
Відповідно до ч.1 ст. 616 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За результатами розгляду такого клопотання, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що заявлене ОСОБА_10 клопотання подане без додержання встановленого законом порядку.
Як було встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, а тому, скасування відносно нього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період не може бути застосовано оскільки виключається самою нормою ст. 616 КПК України.
Крім цього, під час воєнного стану загальній мобілізації підлягають усі громадяни віком від 18 до 60 років, які можуть виконувати військовий обов`язок.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент надходження обвинувального акту до суду (15.02.2022) обвинуваченому уже виповнився 61 рік, що також свідчить про те, що він не підлягає мобілізації.
Стороною захисту не доведено та під час підготовчого судового засідання не встановлено обставин, які би свідчили про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти та направлення його до підрозділу для захисту України, відтак клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 331, 336 КПК України, суд
у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого від запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та направлення до підрозділу для захисту України.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб тобто до 17 червня 2022 року включно.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) діб тобто до 17 червня 2022 року включно.
Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні про обвинувачення: ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, відкласти на 09 год. 00 хв. 11 травня 2022 року.
У підготовче судове засідання викликати усіх учасників кримінального провадження.
Ухвалу направити на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», яка знаходиться за адресою: (вул. Брацлавська, 2, м.Вінниця, 21100), для відома та виконання.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали суду виготовлено та проголошено 19 квітня 2022 року о 08 год. 30 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3