У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2050/18
Провадження №1-кп/348/28/22

19 квітня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна кримінальне провадження №0000631 від 15.09.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Яремче, Івано-Франківської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, розлученого, на утриманні немає нікого, не судимого, українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000631 від 15.09.2018 року, умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .

Зокрема встановлено, що 13.09.2017 року близько 13 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 потерпіла ОСОБА_7 перебувала на території господарства свого рідного брата ОСОБА_8 , спільно із комісією ДАБІ у Івано-Франківській області у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та селищного голови ОСОБА_12 , що проводила плановий захід державного нагляду щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, містобудівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Під час проведення вказаного заходу між ОСОБА_7 та її племінником ОСОБА_5 , тобто обвинуваченим по даному провадженні, на грунті тривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого останній, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, наніс удар ліктем руки (при цьому тримаючи в руках сокиру) в область грудної клітки ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпіла впала на каміння, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця ділянки грудної клітки, синця лівого плеча, що згідно висновку експерта №123/188-Д від 19.04.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, також заперечив щодо задоволення заявленого до нього потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову про відшкодування моральної шкоди.

Вказав, що 13.09.2017 року близько 13 год. 00 хв. він в себе на подвір`ї по АДРЕСА_3 колов дрова. В цей час на територію його господарства зайшла його тітка ОСОБА_7 з комісією ДАБІ Івано-Франківської області та почала з ним конфлікт. В ході словесної перепалки ОСОБА_7 наблизилася до нього і почала обзивати нецензурними словами, а потім відступаючи назад, перечепилася через дерев`яне поліно і впала на землю.

Вважає, що під час даного падіння вона і отримала легкі тілесні ушкодження.

26.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження №0000631 від 15.09.2018 року закрити, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду.

В судовому засіданні 19.04.2022 року обвинувачений та його захисник подане клопотання підтримали та просили його задоволити з підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення клопотання обвинуваченого. Вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню оскільки відповідає вимогам ст.49 КК України та ч.1 ст.285 КПК України.

Крім того зазначив, що передбачене у ст.49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме передбачене ч.1 ст.125 КК України, згідно санкції вказаної частини статті, на даний час у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Таким чином, оскільки з часу вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, минуло більше 2 років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, на даний час є законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник, адвокат ОСОБА_13 в судові засідання для розгляду даного кримінального правопорушення з часу призначення його судового розгляду згідно ухвали від 03.03.2020 року по даний час жодного разу неприбули, про дату та час розгляду повідомлялися заздалегідь та належним чином, натомість представник потерпілої направив до суду більше десяти клопотань про відкладення розгляду кримінального провадження з тих чи інших підстав, які суд задовольняв.

19.04.2022 року потерпіла та її представник в черговий раз не прибули з невідомих суду причин, про час та місце розгляду вказаного кримінального провадження також були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них не поступало.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_7 повідомлялася рекомендованою кореспонденцією, однак згідно довідки «Укрпошта», відправлення не вручене, причина повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому суд врахував, що від потерпілої ОСОБА_7 не поступало заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Представник потерпілої, адвокат ОСОБА_13 також повідомлений про дату та час судового засідання рекомендованною кореспонденцією, згідно якої судову повістку про виклик до суду отримав 30.03.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах провадження.

Крім того, потерпіла ОСОБА_7 та її представник, адвокат ОСОБА_13 були повідомлені про судове засідання, призначене на 10 год. 30 хв. 19.04.2022 року, шляхом здійснення виклику по телефону, у відповідності до ч.1 ст.135 КПК України, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку-телефонограму, проте, як зазначено вище, в дане судове засідання не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили і клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

На переконання суду, неявка в судове засідання зазначених учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки не може ставитись в залежність від бажання і можливості прибути в судове засідання сторони потерпілої право обвинуваченого на припинення його кримінального переслідування.

Також, слід відмітити, що для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не потрібно згоди потерпілої сторони.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду кримінального провадження у зв`язку з неприбуттям в судове засідання потерпілої ОСОБА_7 та її представника, адвоката ОСОБА_13 , а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, можливо розглянути за їх відсутності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Суд констатує, що відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке згідно санкції вказаної частини статті на момент його вчинення відносилось відповідно до ст.12 КК України, чинної на час інкримінованого йому злочину, до злочинів невеликої тяжкості. На даний час у відповідності до чинної ст.12 КК України, ч.1 ст.125 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , він вчинив 13.09.2017 року, на момент спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачений не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, не зупинявся та не переривався.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закінчився.

В зв`язку з наведеним, суд вважає клопотання обвинуваченого обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження №0000631 від 15.09.2018 року.

Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд прийшов до висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, в зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 в її користь 5000 грн. моральної шкоди, слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні, питання щодо яких має вирішувати суд відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі ст.12, 49 КК України, керуючись п.6 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», ст.ст.128, 129, 135, 284, 285-286, 288, 325, 350, 369-372, 376, 381, 382, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження задоволити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000631 від 15.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1