справа № 208/2351/17
№ провадження 1-кп/208/32/22
ВИРОК
Іменем України

17 червня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000552 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загально - середня, одружений, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює ТОВ «Індастріал Сервис Компани» монтажник-висотник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.06.1997 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 141 ч.2 КК України (1960) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 10.04.1999 року по відбуттю строку покарання;

- 30.08.1999 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 140 ч.3 (1960) до 3 років позбавлення волі, звільнився 19.11.2001 року умовно-достроково на 7 місяців 13 днів;

- 14.06.2006 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 309 ч.1, 185 ч.3, 289 ч.2, 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 30.05.2008 року умовно-достроково;

- 07.07.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 187 ч.3, 263 ч.1, 69, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини особистого майна, звільнився 28.04.2012 року по відбуттю строку покарання;

- 27.12.2013 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч.2 185 ч.3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 07.10.2016 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою яка раніше вчинила розбій, звільнившись з місць позбавлення волі за вчинення низки корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

04.03.2017 року, приблизно о 03.00 год., ОСОБА_9 маючи умисел на відкрите, із застосуванням насильства, викрадення у раніше незнайомого йому ОСОБА_4 майна, що знаходилось при ньому та мало майнову цінність, перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_3 , ззаду підійшов до останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_9 для придушення волі ОСОБА_10 до спротиву, наніс тому один удар рукою в голову, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю.

Продовжуючи свій умисел, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 близько 3-5 ударів руками та ногами по голові, у сукупності спричинивши тому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцями, саднами на голові, перелому кісток носу, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку, від яких потерпілий втратив свідомість та не міг чинити опір протиправним діям нападника.

Застосувавши до ОСОБА_10 насильство, небезпечне для його життя та здоров`я в момент заподіяння, що мало наслідком придушення волі останнього до спротиву та втрати свідомості, ОСОБА_9 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, забрав у потерпілого мобільний телефон «Lenovo К 30-Г» вартістю 690 гривень, банківську картку АТ «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_4 , гроші у сумі приблизно 100 грн., поліетиленовий пакет, в якому знаходились капці, виготовлені зі шкірозамінника коричневого та чорного кольорів, шапочка для сауни та продукти харчування.

Заволодівши зазначеним майном, ОСОБА_9 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у загальній сумі 790 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину при обставинах викладених в обвинуваченні не визнав та суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_10 він раніше не знайомий.

В нічний час 04.03.2017 року, йому на мобільний телефон зателефонував його знайомий ОСОБА_11 , який на той момент проживав з також раніше знайомою йому ОСОБА_12 . ОСОБА_11 повідомив йому, що якийсь чоловік чіпляється до ОСОБА_12 та попросив її забрати, бо вона боїться. Сам він не міг цього зробити, бо хворів. Через кілька хвилин йому на мобільний телефон зателефонувала сама Князєва. Попросила про допомогу, пояснивши, що якийсь чоловік зустрівши на вулиці, її не відпускає і вона його боїться. Далі Князєва йому постійно дзвонила і просила швидше приїхати. Коли він наближався до міста, де як зазначила ОСОБА_12 вона знаходилась, остання йому зателефонувала і сказала, що вже все в порядку і відключилась. Коли він нарешті підійшов до того місця, де мала бути Князєва з чоловіком, то там вже нікого не було. Через пару днів після зазначених подій, його затримали співробітники поліції за підозрою у розбійному нападі на якогось чоловіка. У нього за місцем мешкання був проведений обшук, під час якого були виявлені в пакеті капці, які залишив його знайомий ОСОБА_13 . Викрадений у ОСОБА_4 мобільного телефону він ніколи не бачив. Вину в інкримінованому правопорушенні він не визнає, так як вважає, що свідок ОСОБА_12 його обмовляє, бо чогось боїться.

Хоча обвинувачений не визнав своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, вона повністю підтверджується наступними доказами які були предметом дослідження під час судового розгляду справи:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив суду, що з обвинуваченим раніше не знайомий. 03.03.2017 року, він відпочивав з друзями в сауні, з якої вийшли приблизно о 23 години, після того разом продовжили розпивати спиртні напої. Приблизно о 02 годині вони розійшлись і він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по пр. Аношкіна в м. Кам`янське, познайомився з дівчиною. У дівчини було кудряве волосся, була одягнена в куртка синього кольору з лампасами, джинси. Він запропонував їй погуляти, вона погодилась, сказала що її ім`я ОСОБА_14 . В банкомату по вулиці Спортивній він зняв зі своєї банківської картки 200 гривен, і далі в кіоску, він купив вино, цигарки, презервативи. Під час пересування містом, вони розмовляли, з його боку ніяких проявів насилля не було. Чи телефонувала вона комусь, не пам`ятає. Далі, дівчина сказала, що їй потрібно зайти до бабусі, і вони пішли на вулицю Комунарну. Зупинились біля якогось будинку. Дівчина зайшла до під`їзду та через деякий час вийшла, і вони пішли через проспект Шевченка в напрямку вулиці Манаєнкова. Перебуваючи поряд одного з будинків по вулиці Манаєнкова, відчув в удар по голові ззаду, від якого впав на вперед, обличчям до низу. Далі, відчув сильні удари в область голови. Того хто його бив, він не бачив, так як було темно. Дівчина на допомогу не кликала. Він втратив свідомість, а коли прокидався відчув як хтось «шарить» по його кишеням. Коли він повністю прийшов до тями та підвівся, поряд вже нікого не було. Його обличчя було розбите. Виявив відсутність в кишенях мобільного телефону, грошей, банківської картки. Зник пакет, де були його речі з бані, капці та інше. Події відбувались в проміжок від 02 до 03 години;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що раніше знайома з ОСОБА_9 , на теперішній час стосунки не підтримує. З потерпілим ОСОБА_10 познайомилась під час подій, які розглядаються. З ОСОБА_11 знайома, підтримує з ним дружні стосунки. Знайом з ОСОБА_11 і обвинувачений. Приблизно о 02:00 годині 04.03.2017 року, поверталась додому, йшла по центральній частині м. Кам`янське, де зустріла раніше не знайомого ОСОБА_10 . Він перебував у алкогольному сп`янінні. В руках тримав поліетиленовий пакет. Потерпілий звернувся до неї, щоб познайомитись і представився ОСОБА_16 , а вона йому вигаданим ім`ям ОСОБА_14 . ОСОБА_16 наполягав провести її додому, чіплявся до неї, але не фізично. Вона просила його йти додому, але той не хотів, та йшов поряд. По дорозі вона зателефонувала ОСОБА_17 , пояснивши, що до неї причепився якийсь чоловік, якого вона боїться і попросила у нього допомоги. Далі, по дорозі ОСОБА_16 у банкомату зняв гроші, скупився в лотку для подальшого банкету. Купив вино, шоколад та презервативи. Бачила у ОСОБА_16 мобільний телефон. Щоб якось відчепитись від ОСОБА_10 , вона вигадавши причину зайшла в під`їзд одного з будинків. Вийшла хвилин через десять та побачила, що ОСОБА_10 її чекає. Далі, рухаючись в напрямку вулиці Манаєнкова вона багато разів дзвонила ОСОБА_9 , а він також багато разів дзвонив та уточнював місце їх з ОСОБА_10 перебування. У дворі між будинками по вулиці Манаєнкова, вона рухаючись трохи попереду потерпілого, повернулась та побачила ОСОБА_9 , який підійшов до потерпілого ззаду та вдарив його 2-3 рази кулаком по голові. Вона передбачала, що ОСОБА_9 тільки забере її, не буде битись. Побачивши що відбувається, вона втекла додому. Приблизно о 08:30 год. їй на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_9 та попросив зустрітися, на що вона погодилася. При зустрічі ОСОБА_9 попросив закласти в ломбард мобільний телефон, сказав, що він належить йому. Оскільки їй не хотілося йти додому за документами, вона зателефонувала до свого знайомого ОСОБА_18 , та попросила його прийти з документами, щоб закласти мобільний телефон. Приблизно о 12 годині, ОСОБА_18 заклав цей мобільний телефон за 1 200 грн., за що вона йому дала 100 грн. Увечері останню суму вона віддала ОСОБА_19 , а він дав їй 500 гривень;

За клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_20 будучі повторно допитана у судовому засіданні, надала аналогічні показання. З чоловіком на прізвище ОСОБА_21 вона малознайома. Дерева вона ніякого взуття не передавала, не продавала, не дарувала.

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив суду, що з обвинуваченим знайомий, близьких стосунків не підтримує. З потерпілим по справі не знайомий. Знайом з ОСОБА_23 . Десь на початку 2017 року, ще було холодно, зустрів ОСОБА_24 . Та гуляла з колискою та попросила його закласти в ломбард мобільний телефон, так як в неї не має документів. Казала, що телефон належить їй, але дуже потрібні гроші для годування дитини. Мобільний телефон був чорного кольору, з сенсорним екраном. Він погодився, і здав телефон в ломбард на свої документи. Отриману суму, яку саме не пам`ятає, віддав ОСОБА_24 , яка чекала його поруч з ломбардом. За послугу попросив та отримав від ОСОБА_24 приблизно 200 гривень. ОСОБА_9 з ними не було, і він не знає яке той має до цього відношення;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який пояснив суду, що знайом з ОСОБА_9 , підтримує з ним дружні стосунки, з потерпілим не знайомий. Знайом з ОСОБА_26 , з якою підтримував на той час дружні стосунки. Він мешкає по вулиці Красноармійській у м. Кам`янське. Вночі 04.03.3017 року, до нього телефонувала ОСОБА_24 та просила допомоги, так як до неї «приставав» якийсь чоловік. Він дуже погано себе почував та ОСОБА_24 у якійсь допомозі відмовив. В нього в цей час перебував його товариш, ОСОБА_18 . Вночі, до нього додому приходив ОСОБА_9 та шукав ОСОБА_27 . Він відповів, що ОСОБА_20 в нього немає і ОСОБА_9 пішов. В руках ОСОБА_9 нічого не бачив. Мазурук пішов від нього близько 08 години. Вдень заходила ОСОБА_20 , випила чаю та пішла. Ірина йому нічого не розповідала, телефону в неї не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , яка пояснила суду, що 04.03.2017 р. вона працювала приймачем у ломбарді ПП Онікс «Імперіал», за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи (Леніна), 30-Д. Цього дня, по документах ОСОБА_22 , на строк до 18 березня 2017 року, закладено мобільний телефон «Леново». Сума застави становила 1200 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_9 її сусід, з потерпілим вона не знайома. Підтверджує, що в її присутності, як понятої, у 2017 році проводився обшук в квартирі де мешкає ОСОБА_9 . Двері відчинила мати ОСОБА_9 . Слідчий роз`яснив присутнім права та обов`язки. В квартирі, десь в коридорі, працівники поліції вилучили капці, яки вона бачила здалека. Зауважень від присутніх не було. Протокол вона підписала.

- показаннями свідка ОСОБА_30 , який пояснив суду, що з обвинуваченим та потерпілим він не знайомий. У 2017 році він орендував квартиру АДРЕСА_4 . Мешканців будинку не знав. У 2017 році, о 12 годині до нього прийшли працівники поліції та попросили бути понятим під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_5 . Також запросили ще двох сусідів. Під час проведення обшуку були виявлені капці чоловічі, точно не пам`ятає чорного чи коричневого кольору. Мобільного телефону не було, не пам`ятає чи була відео фіксація, в протоколі він розписався. Під час обшуку в квартирі були робітники поліції, 2-3 сусідів, обвинуваченого ОСОБА_9 не було;

- показаннями свідка ОСОБА_31 , який пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 він не знайомий. У 2017 року працівники поліції запросили його в якості понятого, і в його присутності, присутності іншого понятого, оглядалась квитанція. В цей же день потерпілому пред`являлись чотири пари капців. Потерпілий впізнав свої капці, коричневого кольору;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , який пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 він не знайомий. У другій половині квітня 2017 році працівники поліції запросили його бути присутнім в якості понятого при слідчих діях. Він погодився та підтверджує, що в його присутності та присутності іншого понятого, дівчина розповідала про події які відбувались навесні 2017 року.

Дівчина розповідала, що вона познайомилась вночі з хлопцем. В районі проспекту Шевченко знімали в банкомату гроші. По дорозі дівчина зайшла до бабусі. Казала, що цей хлопець почав до неї «приставати», і вона подзвонила знайомому та попросила допомоги. Той прийшов і побив хлопця, що «приставав» до неї. Ця дівчина свої пояснення надавала добровільно. Також, через декілька днів його запросили до відділу поліції, де в його присутності, потерпілий серед чотирьох різних пар капців, впізнав свої.

- витягом з ЄРДР від 04.03.2017 року, як підстави початку досудового розслідування, з правовою кваліфікацією ст. 187 ч.1 КК України, з фабулою, що 04.03.2017 року, о 03.00 годині невстановлена особа знаходячись на перехресті вул. Васильєва та вул. Москворецькій у м. Кам`янське, напала на ОСОБА_4 та застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я, нанесло удар по голові від чого останній втратив свідомість, заволодівши його майном чим спричинила тому майнову шкоду (т. 2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_4 з вищезазначеними обставинами, документами на викрадений телефон де зазначено його ІМЕІ: НОМЕР_1 (т.2 а.с. 8);

- протоколом огляду місця події від 08.03.2017 року - двір будинку АДРЕСА_3 , яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину (т.2 а.с.48);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_15 , як дівчину з якою познайомився в центральній частині м. Кам`янське, та з якою він пішов гуляти містом. У подальшому, приблизно о 03.00 - 04.00 годині 04.03.2017 року, коли вони гуляли по місту з зазначеною жінкою, невстановлений чоловік побив його, та забрав його майно, фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с.40-43);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнала особу на фото №4, як свого знайомого на прізвисько « ОСОБА_33 » (обвинувачений ОСОБА_9 згідно додатку до протоколу впізнання), який 04.03.2017 р. у дворі будинку АДРЕСА_3 , побив незнайомого їй чоловіка, а у подальшому, в той же день дав їй мобільний телефон «Lenovo» для того, щоб вона заклала його до ломбарду (т.2 а.с.68-70);

- протоколом огляду договору фінансового кредиту №1.28424/0 від 07.03.2017 р., згідно якого ОСОБА_22 у якості закладу передав ломбарду «Онікс» за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 30-Д, мобільний телефон «Леново» ІМЕІ: НОМЕР_1 та отримав грошовий кредит в сумі 1 200 гривень (т.2 а.с.24-25);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_15 , як знайому на ім`я ОСОБА_24 , яка 04.03.2017 року, приблизно о 12 годині, попросила його закласти мобільний телефон «Lenovo» чорного кольору до ломбарду. Телефон він заклав до ломбарду за 1 200 грн. Фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с.33-36);

- протоколом огляду мобільного телефону «Lenovo» ІМЕІ: НОМЕР_1 , добровільно наданого Князевою, яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, речовим доказом по справі (т.2 а.с.130-131);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1140-17 від 15.03.2017 року, згідно якого станом на 04.03.2017 р. ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo К 30-Т», який був придбаний у липні 2013 р. становить 690 грн. (т.2 а.с.53-57);

- протоколом проведення обшуку від 11.03.2017 року, згідно якого за місцем мешкання обвинуваченого, в квартирі АДРЕСА_6 , в коморі виявлені та вилучені капці зі шкірозамінника коричневого та чорного кольору, розмір 42, зазначеним речовим доказом (т.2 а.с. 111-115);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 27.04.2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 серед пред`явлених речей впізнав свої капці, які в нього відібрали під час нападу о 03 годині 04.03.2017 року, у дворі будинку АДРЕСА_3 , фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 170-173);

- висновком судово-медичної експертизи № 387-Е від 19.04.2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцями, саднами на голові, перелому кісток носу, які супроводжувались явищами струсу головного мозку. Пошкодження виникли в наслідок дії твердого предмету, предметів, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, більш 6, але менше 21 дня (т.2 а.с.138-139);

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 , який на місці вчинення злочину показав обстановку та пояснив обставини його вчинення, зазначивши, що 04.03.2017 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов по пр. Свободи у напрямку пр. Аношкіна у м. Кам`янське. На перехресті він зустрів раніше не знайому йому жінку. Жінка йшла попереду нього в тому ж напрямку, що і він. Наздогнавши жінку, запропонував познайомитись, на що вона відмовилась. Після того як він почав настоювати, жінка погодилась. Яким ім`ям йому представилась жінка він пам`ятає. Запропонував продовжити знайомство та випити спиртного. Вони пішли по пр. Аношкіна, та дійшли до перехрестя вул. Спортивної та вул. Васильєвської, де у банкоматі ПАТ «Приватбанк», він зняв гроші, на які придбав спиртні напої та продукти харчування. Далі вони пішли по вул. Спортивній, в напрямку пр. Т.Шевченко, повернули праворуч та вийшли до двору будинку АДРЕСА_3 . При цьому по дорозі жінка заходила в один із будинків для того, щоб, як вона пояснила щось сказати бабусі. Коли вони йшли у дворі вище зазначеного будинку, приблизно о 03 годині, жінка йшла трохи ліворуч та на кілька кроків попереду. В цей момент відчув удар ззаду по голові, хто саме його ударив він не бачив. Від удару він упав та втратив свідомість на короткий проміжок часу. Прийшовши до тями, спробував підвестись, однак йому знов почали наносити удари, руками та ногами по голові. Нанесли приблизно 3-5 ударів, від яких він знову втратив свідомість. Скільки саме він пролежав без свідомості, пояснити не може. Після того як прийшов до тями, виявив, що у нього відсутнє майно, а саме мобільний телефон «Lenovo», банківська картка, гроші у сумі приблизно 100 гривень, а також пакет з продуктами харчування, який він ніс у руках. Фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с.142-148);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 414-Е від 24.04.2017 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_4 пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцями, саднами на голові, обличчі, перелому кісток носу, які супроводжувались явищами струсу головного мозку, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з місцем прикладання травматичної сили в обличчя. При проведенні слідчого експерименту, потерпілий не вказує на механізм утворення тілесних ушкоджень, так як не пам`ятає. (т.2 а.с.150);

- протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_15 , яка на місці вчинення злочину показала обстановку та пояснила обставини його вчинення, зазначивши, що приблизно о 02 годині 04.03.2017 року, проходячи по проспекту Свободи побачила незнайомого чоловіка, який ішов їй на зустріч. Чоловік перебував у алкогольному сп`яніння. В руках він мав поліетиленовий пакет. Чоловік звернувся до неї, щоб познайомитись і представився ОСОБА_16 , а вона йому ОСОБА_14 . ОСОБА_16 став наполягати провести її додому. По дорозі вона зателефонувала своєму знайомому ОСОБА_17 , пояснивши, що до неї причепився якийсь чоловік, якого вона боїться і попросила у нього допомоги. ОСОБА_9 погодився та сказав, що зустріне їх по дорозі. Дорогою ОСОБА_16 у банкомату зняв гроші. Прямуючи в напрямку вулиці Манаєнкова, вона зайшла в під`їзд якогось будинку під приводом відвідати бабусю, хоча фактично мала надію, що цей чоловік її не дочекається та піде. Вийшла приблизно через 10 хвилин і побачила, що цей чоловік її чекає. Далі вони зайшли у двір будинку АДРЕСА_3 . Приблизно о 03 годині, ззаду до ОСОБА_16 підбіг ОСОБА_19 і завдав удар кулаком йому в область голови, від чого той упав, а ОСОБА_19 продовжував завдавати йому численних ударів. Побачивши це, вона злякалась та втекла. Фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с.151-156);

- протоколом огляду оптичного диску від 28.04.20217 року, згідно якого 04.03.2017 року, в період з 01.40 години до 03.03 години з номеру телефону ОСОБА_9 зафіксовані 14-ть дзвінків на телефон ОСОБА_20 (т.2 а.с.184-186)

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_34 , який пояснив суду, що на початку весни 2017 р. його знайома на ім`я ОСОБА_35 запропонувала купити у неї речі, а саме: штани, годинник, капці. Він купив лише капці. ОСОБА_36 , не говорила, де вона їх взяла. Приблизно через годину він приходив до ОСОБА_19 додому, де поспішаючи забув пакет з капцями. Через час він дізнався від дружини ОСОБА_37 , що ці капці у нього вилучили співробітники поліції. ОСОБА_38 , він знав протягом 3-х місяців вона проживала з його знайомим на ім`я ОСОБА_39 . З ОСОБА_9 він знайомий давно. Разом з останнім притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення розбою.

Показання свідка ОСОБА_21 , оцінюються судом у притаманності властивостям доказів.

Для того, щоб фактичні дані отримали процесуальний статус доказів, ті повинні відповідати певним умовам. Властивостями доказу є такі невід`ємні його ознаки, за умови наявності яких певні відомості здобувають якість доказу та, навпаки, при відсутності хоча б однієї з них відомості не мають доказового значення.

Ці умови мають відповідати належності, допустимості, достовірності доказів, а для сукупності зібраних доказів, крім того їх достатність.

Достовірність доказів - це відповідність дійсності фактичних даних, які отримані з законних джерел, в результаті ретельної перевірки доказів та їх джерел під час досудового слідства та в суді. Достовірність є відповідністю інформації, отримуваної із доказу, дійсності.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Як встановлено судом, свідок ОСОБА_21 за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.07.2011 року, разом з обвинуваченим ОСОБА_9 та іншими особами, як співучасник засуджувались за ст. 187 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на пояснення свідка, підтверджені обвинуваченим, про те що він є давнім знайомим ОСОБА_9 , їх колишню спільну злочинну діяльність, до показань ОСОБА_21 суд відноситься критично та не може приймати їх до уваги як достовірний та достатній доказ.

Дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій.

Не визнання ОСОБА_9 своє вини розцінюється судом як позиція захисту, яка має на меті уникнення покарання за вчинення тяжкого умисного злочину, і вона повністю спростована під час судового розгляду справи під час допиту потерпілого, свідків, дослідженими доказами протоколами впізнання особи, протоколом обшуку, протоколом впізнання капців, протоколами слідчих експериментів, висновками експертиз, речовими доказами по справі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, ЄСПЛ зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

При цьому, єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Досліджені вище докази, між якими не має ніяких протиріч, у своїй сукупності утворюють чіткий ланцюжок подій, які суд вважає вірно викладеними у пред`явленому ОСОБА_9 обвинуваченні, і єдино можливою, логічною та розумною версією події що розглядається.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначає його суб`єктивну сторони у вигляді прямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і ОСОБА_9 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вину не визнав, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставини що обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі. На думку суду, саме таке покарання є законним, справедливим та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Міра покарання визначається судом у відповідності з всіма вищевикладеними обставинами, з врахуванням позиції державного обвинувачення.

Підстав застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Згідно Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України внесені зміни, відповідно до яких 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до позиції Верховного суду з питань зазначених у національному законодавстві змін, їх дії у часі, зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, залежно від напряму дії нормативно-правових актів у часі, дія закону може бути прямою, зворотною або переважаючою. Дія зазначених норм кореспондується з положень ст. 58 Конституції України, де зазначено про зворотну дію закону у часі, коли він пом`якшує відповідальність особи.

Таким чином, у разі встановлення факту попереднього ув`язнення особи по обвинуваченню у вчиненні злочину до 21.06.2017 року, до такої особи застосовуються положення ст. 72 ч.5 КК України в редакції Закону № 838-7, тобто з розрахунку 1 дня попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 перебував під вартою з 10.03.2017 року по 16.08.2018 року, і цей строк підлягає зарахуванню в строк відбуття обвинуваченим покарання з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. витрати по проведенню судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого. Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирішуючи питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд виходить з системного аналізу положень КПК України, згідно якого суд позбавлений повноважень з власної ініціативи розглядати питання щодо обрання, зміни чи продовження запобіжного заходу, і такі повноваження суд здійснює лише на підставі клопотання однієї зі сторони кримінального провадження.

Обрання запобіжного заходу, в тому числі і тримання під вартою, на підставі вироку суду неможливо оскаржити, а також відсутня періодична перевірка наявних ризиків для застосування такого сурового запобіжного заходу, що є грубим порушення п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про права людини, оскільки кожному «надано право звернутися до суду з метою перевірки процесуальних та матеріальних умов, необхідних для дотримання «законності» позбавлення волі в розумінні частини 1 статті 5» (рішення ЄСПЛ у справі «Ідалов проти Росії» та ін.)

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне до набрання вироку законної сили, залишити обвинуваченому ОСОБА_9 раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання в виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок відбуття строку призначеного ОСОБА_5 покарання, рахувати з дня приведення вироку до виконання.

В строк відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 10.03.2017 року по 16.08.2018 року, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України в редакції Закону № 838-7, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи, у сумі 99 гривень.

Речові докази по справі договір про надання фінансового кредиту №1.28424/0 від 04.03.2017 року, зберігати при справі; сім-карту мобільного оператора ПРАТ «Київстар» НОМЕР_2 , вилучений 10.03.2017 р. у свідка ОСОБА_15 , яка передана під розписку останній, залишити у власника; мобільний телефон «Nokia X2-02», IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та сім-карту оператору мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» НОМЕР_5 вилучені у ОСОБА_5 10.03.2017р., знявши арешт повернути ОСОБА_5 ; капці виготовлені з шкірозамінника коричневого та чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знявши арешт повернути потерпілому ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Lenovo КЗ0Т» IMEI: НОМЕР_1 , переданий на збереження потерпілому ОСОБА_4 залишити у власника; виписку з карткового рахунку № 0002/UAN від 04.03.2017 р., оптичний диск формату CD-R із інформацією, зберігати при справі.

До набрання вироком законної сили, заходом забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_5 залишити особисте зобов`язання.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1