Справа № 297/646/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/177/21 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.02.2021.

Цією ухвалою задоволено подання начальника Берегівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, із освіто 8-м класів, не працюючого, громадянина України, засудженого вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2019 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 01(один) рік 06 (шість) місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
У поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_7 після постановки на облік декілька разів не з`явився на виклики до інспектора Берегівського РВ ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області, будучи ознайомленим з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про те, що засуджений не виконує обов`язки покладені на нього судом. На думку начальника Берегівської РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області вказані обставини свідчать про небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а тому ставить питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.
Ухвала мотивована тим, що за час перебування на обліку у Берегівському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, засуджений ОСОБА_7 , будучи повідомленим про відповідальність, яка настає у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, допустив порушення умов та порядку відбування покарання. Так, на виклик органу пробації від 06.04.2020, 04.05.2020, 05.10.2020 не з`являвся та був попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

-2-

Незважаючи на це 01.02.2021 ОСОБА_7 знову без поважних причин не з`явився для реєстрації, що свідчить про те, що засуджений, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками, покладеними на нього судом, а також попереджений про відповідальність за порушення порядку відбування призначеного судом покарання під особистий підпис, допустив чотири неявки для реєстрації до органу пробації. При вирішенні питання щодо направлення ОСОБА_7 для відбування покарання суд врахував, що останній неодноразово не виконував покладені на нього судом обов`язки, факти, викладені у поданні, суд розцінив як небажання засудженого стати на шлях виправлення, у той час, коли у засудженого ОСОБА_7 були наявні реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, а, відтак, останній порушив умови та порядок відбування покарання у виді іспитового строку, тому прийшов до висновку про необхідність задоволення подання.
На вказану ухвалу суду першої інстанції, захисник - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування цієї ухвали суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалення апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні подання. Зазначає, що органом пробації не з`ясовувалось чи мав ОСОБА_7 реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки та чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки ОСОБА_7 пояснював, що двічі не міг з`явитись на реєстрацію через відсутність транспортного сполучення у зв`язку з карантинними обмеженнями, тому прийшов наступного дня, коли мав змогу дістатись до м.Берегова. Засуджений ОСОБА_7 , не з`явившись на реєстрацію 05.10.2020, прибув 06.10.2020, а після неявки 01.02.2021, знову невдовзі з`явився до відділу органу пробації. Стверджує, що суд формально підійшов для вирішення питання про скасування звільнення та по суті за одну невяку ОСОБА_7 на реєстрацію, скасував звільнення від відбування покарання та прийняв рішення про направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду. Також вказує й на те, що в матеріалах провадження відсутні дані про систематичне вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (три і більше). Таким чином, захисник стверджує, що надані суду докази не доводять те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 свідчить про свідоме ухилення від виконання обов`язків покладених судом та систематичне вчинення ним адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим клопотання мало бути залишено без задоволення.
Судове провадження розглядається за відсутності засудженого, його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами,

-3-

дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 3 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.
Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді подання судом дотримано
Як вбачається з ухвали суду та матеріалів справи, ОСОБА_7 вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2019 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки. На підставі ст.75 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 01(один) рік 06 (шість) місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
24.12.20219 ОСОБА_7 поставлений на облік до Берегівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та ознайомлений з вимогами законодавства та покладеними щодо нього обов`язками про, що дав відповідну підписку. Окрім того, відносно засудженого ОСОБА_7 було винесено постанову від 24.12.2019 про встановлення днів явки на реєстрацію, заведено листок реєстрації та проведено профілактичну бесіду, під час якої роз`яснено порядок виконання покладених обов`язків та наслідки у разі ухилення від виконання обов`язків.
Разом з тим, засуджений ОСОБА_7 06.04.2020, 04.05.2020, 05.10.2020 не з`явився на реєстрацію в Берегівський РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області (а.с.26).
06.10.2020 ОСОБА_7 було винесено письмове попередження про можливість скасування іспитового строку та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання, у зв`язку з його неявкою на реєстрацію 05.10.2020 .
Однак, не зважаючи на наявність попередження, ОСОБА_7 без поважних причин в черговий (четвертий) раз не з`являвся на реєстрацію до органу пробації 01.02.2021.
Згідно вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Згідно ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

-4-
Частиною 2 статті 166 КВК України встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
При цьому, частиною 3 зазначеної норми Закону передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 під його особистий підпис був повідомлений про необхідність з`являтися на реєстрацію до органу з питань пробації у визначені дні, був повідомлений про можливі наслідки невиконання даного обов`язку, та йому були відомі наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, однак, незважаючи на застосоване до нього письмове попередження, без поважних причин не виконував обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу з питань пробації, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 мав реальні можливості виконувати покладені на нього обов`язки, а факт неодноразового ігнорування покладених на нього обов`язків, свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи та додані до апеляційної скарги захисником документи, не містять відомостей на підтвердження обставин, щодо існування поважних причин, які позбавляли засудженого можливості виконувати покладені на нього судом обов`язки, зокрема з`являтися для реєстрації до органу пробації.
З огляду на всі вищенаведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення подання про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, оскільки дані про його поведінку та особу вказують на те, що він на шлях виправлення не став, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням не відповідає завданням кримінального провадження, оскільки обставини, встановлені під час апеляційного розгляду свідчать про те, що його виправлення є неможливим без ізоляції від суспільства.
Доводи апеляційної скарги захисника висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при вирішенні подання були допущені порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які би призвели до неправильного його вирішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що захисником не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу не заявлялось.

-5-

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області області від 23.02.2021, якою задоволено подання начальника Берегівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_8 ,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: