Справа № 474/850/18
Провадження №1-кп/474/25/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( на підставі угоди про визнання винуватості)
04.04.22року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000479 від 29.09.2017 року за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, без громадянства, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

обвинувачений - ОСОБА_4 ;

захисник ОСОБА_8 ;

без участі учасників кримінального провадження
потерпілих ОСОБА_9 (згідно заяви вх.№324 від 17.01.2019р.), ОСОБА_10 (згідно заяви вх.№1032 від 26.02.2019р.), ОСОБА_11 (згідно заяви вх.№1031 від 26.02.2019р.);

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що:

26.06.2017 року, у нічний час, ОСОБА_12 , який перебував в с. Луканівка, Кривоозерського району, Миколаївської області повідомив ОСОБА_13 про конфлікт, який стався між ним та жителями с. Луканівка, цього району та області, біля сільського будинку культури, де відбувалося святкування випускного вечора, на що останній приїхавши на автомобілі з третіми особами до будинку культури, підійшов до ОСОБА_11 , з яким у нього виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_13 висловив словесні погрози на адресу місцевих жителів, які були присутні.

Після цього ОСОБА_13 , та треті особи, з якими він перебував сіли до автомобіля та поїхали в невідомому напрямку.

В подальшому, приблизно о 4.00 годині в с. Луканівка, по вул. Набережній. Кривоозерського району Миколаївської області, до будинку культури, де перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та інші жителі с. Луканівка приїхали чотирі автомобілі марки «ВАЗ 2105», «BMW X 5», «Opel omega» та ін., з яких вийшло близько 15 осіб, в тому числі ОСОБА_4 , який був за кермом автомобіля «Opel omega».

Особи, які приїхали на вказаних автомобілях, при собі мали ножі, пістолет та інші предмети, спеціально пристосовані для спричинення тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та іншими особами, які при собі мали ножі, невстановлений у ході проведення досудового розслідування пістолет та інші предмети спеціально пристосовані для спричинення тілесних ушкоджень, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з метою залякування жителів с. Луканівка та самоутвердження почали хаотично спричиняти тілесні ушкодження жителям вказаного села, здійснювати постріли із невстановленого у ході проведення досудового розслідування пістолету, виражатися грубими нецензурними лайками.

В ході вказаних хуліганських дій було спричинено тілесні ушкодження жителям с. Луканівка, Кривоозерського району Миколаївської області, а саме:

- ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичного експерта №363-м від 10.07.2017р. у вигляді ножового поранення поперекової області зліва, проникаюче в зачеревний простір, колото-різаної рани верхньої третини передньої черевної стінки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

- ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичного експерта №364-М від 10.07.2017р., у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечника, колотої рани грудної клітки, закритої черепно - мозкової травми, множинних крововиливів, садна обличчя, перелому променевої кістки в типовому місці, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Також, вчиняючи хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_13 тримаючи в руках дерев`яні палиці - «бити», продовжуючи вчиняти хуліганські дії, підійшли до ОСОБА_11 , якому ОСОБА_13 вільною рукою наніс удар в область обличчя, вналідок чого останній впав на спину та ОСОБА_4 стоячи поблизу ОСОБА_11 , який перебував на землі, в положенні лежачи, наніс останньому декілька ударів ногами в область тулуба та голови, внаслідок яких ОСОБА_11 втратив свідомість.

В результаті хуліганських дій, в ході яких ОСОБА_4 було нанесено не менше 3 ударів ногами по тулубу та голові потерпілого ОСОБА_11 останньому було спричинено тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №378-м від 05.07.2017р., у вигляді крововиливу обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.

Вказані хуліганські дії ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , та інших осіб тривали не менше 15 хвилин, після чого вказані особи залишили місце вчинення кримінального правопорушення та зникли у невідомому напрямку.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Потерпілі, під час судового розгляду, надали письмові згоди прокурору у кримінальному провадженні в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_7 , - ОСОБА_9 (від 14.01.2022 року), ОСОБА_10 (від 20.01.2022 року), ОСОБА_11 (від 14.01.2022 року), відповідно до вимог абзацу 5 ч.4 ст. 469 КПК України на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 . В цих згодах вони зазначили, що є потерпілими у кримінальному провадженні №00000479 від 29.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та в них же повідомили що у порядку абз. 5 ч.4 ст. 469 КПК України надають свою письмову згоду прокурору у кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, заперечень з приводу укладення даного виду угоди у цьому кримінальному провадженні не мають.

11.02.2022 року, під час судового розгляду, між прокурором у кримінальному провадженні в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_8 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, сторони досягли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 296 КК України , із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу розміром 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. Також безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін їх права передбачені ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, регламентовані ст. ст.473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Також, в угоді сторони погодили, що під час ухвалення вироку будуть вирішенні питання:

-щодо долі речових доказів, яке має бути вирішеним, судом у відповідності до ст. 100 КПК України;

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, в тому числі щодо правил призначення покарання обвинуваченому, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 5100 грн., на що потерпілі дали згоду, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Послався що позиція обвинуваченого щодо укладення угоди про визнання винуватості є добровільною, будь-які скарги під час кримінального провадження обвинуваченим не подавалися. Йому зрозумілі обмеження щодо оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 цього кодексу угода не може бути укладена.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 клопотали про слухання справи у їх відсутність, згідно їх же заяв вх.№324 від 17.01.2019р., вх.№1032 від 26.02.2019р., вх.№1031 від 26.02.2019р.;

ОСОБА_4 при з`ясування судом у нього обставин передбачених ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, та роз`яснення наслідків укладення угоди, визначених ч.2 ст. 473, ч.4 ст.475, 476 цього кодексу, зазначив, що він розуміє:

-характер пред`явленого йому обвинувачення згідно обвинувального акту та беззастережно визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні при обставинах викладених в обвинувальному акті ;

-зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (обмеження в оскарженні вироку на підставі угоди про визнання винуватості обвинуваченим, його захисником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, не роз`яснення наслідків укладення угоди);

-наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України (можливість скасування вироку у разі невиконання угоди про визнання винуватості);

-право на судовий розгляд, під час якого прокурор повинен довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинення якого його обвинувачують, а він має права мовчати, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків, подати докази що свідчать на його користь;

-вид покарання, який сторони угоди визначили у виді штрафу в розмірі 5100 грн.;

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що вище вказана угода про визнання винуватості від 11.02.2022 року укладена ним, у присутності його захисника, добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 підтвердив обставини добровільності укладення угоди про визнання винуватості, та те, що обставини передбачені ч.2 ст. 473, п.п.4,6,7 ст. 474, ст. 476 КПК України його підзахисному роз`яснені та він їх розуміє.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді, та що її умови відповідають вимогам ст. 472 КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.

Підстав для відмови у затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду справи.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 11.02.2022 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_8 , та призначення останньому узгодженого сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України (перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в ч. 4 ст. 296 КК України), у виді штрафу розміром 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн., яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставин, що пом`якшують покарання, якими є: щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 30.06.2017 року (№479/510/17), - автомобіль «Opel omega» д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований в республіці Польща, фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , з огляду на ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Питання про речові докази (автомобіль «Opel omega» д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на території Кривоозерського ВП та технічний паспорт на автомобіль ««Opel omega» д.н.з. НОМЕР_1 вилучений в ході обшуку у ОСОБА_4 ) підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

В И Р І Ш И В :
Угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2022 року укладену у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000479 від 29.09.2017 року, між прокурором у кримінальному провадженні в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності його захисника ОСОБА_8 - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу розміром 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області №479/510/17 від 30.06.2017 р., - автомобіля ««Opel omega» д.н.з. НОМЕР_1 реєстрації республіка Польща, фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні: - автомобіль ««Opel omega» д.н.з. НОМЕР_1 реєстрації республіка Польща, фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , який зберігається на території Кривоозерського ВП, та технічний паспорт на автомобіль ««Opel omega» д.н.з. НОМЕР_1 вилучений в ході обшуку у ОСОБА_4 , який зберігається в кімнаті речових доказів Кривоозерського ВП, підлягають поверненню ОСОБА_4 , як власнику (законному володільцю).

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому і захиснику.

Суддя: ОСОБА_1