ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/396/22 Справа № 932/1150/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0000110, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, військовослужбовця військової служби військової частини НОМЕР_1 на посаді заступника командира бойової машини, не одруженого, маючого на утриманні дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 09 квітня 2022 року та визначено заставу у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 гривень.
Слідчим суддею була встановлена обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а також наявність ризиків ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, а також ризику продовження протиправної поведінки та можливість вчинення нового злочину.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншій запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на відсутність визначених ризиків, оскільки ствердження про їх наявність є припущенням прокурора, з якими фактично погодився слідчий суддя.
Також вказує про відсутність обґрунтованої підозри, оскільки слідчий суддя не дотримав засад рівності і змагальності та зайняв сторону обвинувачення. Вказує, що слідчий суддя послався на протоколи допиту свідків, в той час, коли вони не містять жодних відомостей про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Окрім цього захисник зазначає, що слідчий суддя не надав оцінки документам, яка характеризують особу підозрюваного, а також міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, перебування на військовій службі, репутацію учасника бойових дій, а також умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за ст. 286 КК України, за добру поведінку.
Заслухавши сторони кримінального провадження: захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи і вимоги захисника, викладені в апеляційній скарзі не є досить переконливими для їх задоволення з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 09 лютого 2022 року до ЄРДР за № 0000110 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 3 ст. 296 КК України.
Цього ж дня, тобто 09 лютого 2022 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
10 лютого 2022 року, ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. 1 ст. 296 КК України та ч. 3 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, пов`язаним з опором представникам влади.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, і доводи апеляції в заперечення обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколами з прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09 лютого 2022 року; протоколами огляду місця події від 09 лютого 2022 року; протоколом допиту представника потерпілого від 09 лютого 2022 року; протоколами допитів свідків від 09 та 10 лютого 2022 року, а також іншими зібраними доказами під час досудового розслідування, які вказують достатність наявності фактів та відомостей, що свідчать про ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Отже наведене спростовує доводи в апеляції захисника про відсутність належного з`ясування судом першої інстанції наявності обґрунтованої підозри.
Сам по собі факт перекваліфікації дій підозрюваного в подальшому з ч.3 ст. 296 на ч. 1 ст. 296 КК України, як на це посилається сторона захисту, не спростовує правомірність і об`єктивність висновку слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри на момент розгляду клопотання слідчого.
Колегія суддів також зважає і на те, що і сам підозрюваний в апеляційній інстанції при наданні ним пояснень не заперечував сам факт події, не погоджується тільки з обставинами, які викладені прокурором в обвинувальному акті, який вже направлений до суду.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у вчиненні якого на момент розгляду клопотання і винесення оскаржуваного судового рішення підозрювався ОСОБА_6 та яке відноситься до категорії нетяжких і за яке передбачене покарання на строк до п`яти років позбавленням волі.
При цьому враховано, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, і наразі перебував у відпустці, що підтверджено і стороною захисту.. Місце дислокації його бойового підрозділу розташовано в зоні ООС. Проведення досудового розслідування і всі слідчі (процесуальні) дії здійснюються у м. Дніпро. Отже, виконання його процесуальних обов`язків, пов`язаних із явкою до слідчого, прокурора, дійсно могло бути ускладнено, що свідчить на користь того, що підозрюваний може ухилитися від явки до відповідних службових осіб, та залишитись за місцем розташування його підрозділу в зоні ООС.
Окрім цього, також об`єктивно враховані інші дані про особу відносно якої обирається запобіжний захід, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 має судимість, він не одружений, не має родини, і його наразі нічого не тримає у м. Дніпрі, що також свідчить про наявність ризику його переховування від органів досудового розслідування або суду.
Про наявність ризику незаконного впливу на свідків свідчить та обставина, що підозрюваний ОСОБА_6 може вливати на свідків, зокрема, на свідка ОСОБА_9 , оскільки знає її місце проживання і, очевидно, буде знову намагатись прийти до неї додому з метою з`ясування стосунків. Окрім того, ОСОБА_9 є заявницею на ОСОБА_6 і потерпілою, на момент розгляду клопотання, в іншому кримінальному провадженні за ч.1 ст. 14 ч.1 ст. 115 КК України, де за її показами ОСОБА_6 погрожував їй фізичною розправою.
Посилання захисника, що дана інша справа не може бути взята до уваги, є безпідставним, оскільки відповідно до вимог ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються всі дані про підозрюваного в їх сукупності і взаємозв`язку, у тому числі і наявність підозри в іншому кримінальному провадженні (п.10).
Що стосується ризику продовження підозрюваним протиправної діяльності або вчинення іншого кримінального правопорушення, то він на момент обрання запобіжного заходу також існував, оскільки, враховуючи наведені вище обставини, а також те, що як слідує з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово повертався на місце події та продовжував вчиняти протиправні дії. Сусіди по будинку бачили його неодноразово за місцем мешкання ОСОБА_9 , тобто він не полишає спроби домагання дівчини, і на цьому ґрунті грубо порушив громадський порядок.
Таким чином, на момент обрання запобіжного заходу слідчим суддею у вигляді тримання під вартою наведені ризики були перевірені.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При цьому, колегія суддів, також приймає до уваги, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст. 183 та п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, правомірно та об`єктивно обрав альтернативний запобіжний захід у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_6 в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 гривень, що є більш м`яким запобіжним заходом, і не є непомірним розміром для підозрюваного, і саме таке рішення в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Колегія суддів також приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 сплатив визначений судом розмір застави 25 лютого 2022 року, а тому згідно положень ч.6 ст. 182 КПК України з моменту сплати застави міра запобіжного заходу відносно підозрюваного є вже застава.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, перебування на військовій службі, репутацію учасника бойових дій, а також умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за ст. 286 КК України, за добру поведінку, то вказані обставини враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у сукупності і взаємозв`язку з іншими встановленими судом обставинами.
Окрім того, слід звернути увагу, що наведені обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.
Посилання підозрюваного та те, що протоколи допиту свідків не містять жодних відомостей про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення саме за опір представникам влади, то вони фактично зводяться до оцінки доказів та вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного та правильності кваліфікації його дій, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді згідно наведених мотивів в апеляції, не встановлено, застосований запобіжний захід з визначенням застави стосовно підозрюваного ОСОБА_6 на момент розгляду клопотання слідчого відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 182, 183,194 КПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0000110, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4