Справа № 148/1041/22
Провадження №1-кс/148/303/22
УХВАЛА
про накладення арешту на тимчасово вилучене майно
14 липня 2022 року м. Тульчин
встановив:
Слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що 08.07.2022 до чергової частини Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив їй тілесні ушкодження, внаслідок яких вона госпіталізована до КНП "Тульчинська ЦРЛ".
В ході досудового розслідування, 08.07.2022 проведено огляд місця події, виявлено та вилучено дерев`яний стілець коричневого кольору, яким зі слів ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження її чоловік ОСОБА_6 .
Постановою слідчого від 09.07.2022 вилучене майно визнано речовим доказом та поміщено на зберігання до кімнати речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
На думку слідчого є достатні підстави вважати, що вищевказаний об`єкт має значення по справі, є предметом кримінального правопорушення та підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна, може містити на собі сліди злочину та підлягає арешту з метою збереження речових доказів, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та необхідністю проведення з ним ряду слідчих дій. В зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на нього.
Так як з матеріалів клопотання вбачається, що майно, яке слідчий просить арештувати, вилучено 08.07.2022, слідчий суддя доходить до висновку, що звернення слідчого в суд з клопотанням через поштове відділення 11.07.2022 не суперечить вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України. Дане клопотання зареєстроване та передано слідчому судді 13.07.2022 згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді.
В судове засідання слідчий не з`явився. В матеріалах, доданих до клопотання, наявна його заява, в якій він клопотання підтримує та просить розглянути у його відсутність.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши доводи клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті
кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна, визнане в кримінальному провадженні речовим доказом, необхідне для встановлення всіх обставин кримінального провадження та проведення з ним слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про можливість його арешту.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Визначити строк дії ухвали щодо арештованого майна - до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1