Дата документу 01.06.2022 Справа № 331/1218/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1218/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/351/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2022 року м . Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000444, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення 6 травня 2022 року огляду ділянки місцевості біля входу в ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, буд. 32.

Під час досудового розслідування встановлено, що 6 травня 2022 року до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт поліцейського взводу №1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_10 , про те, що 6 травня 2022 року під час несення служби у складі екіпажу ПА Хижак 303 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 42 був зупинений автомобіль ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у оперативному орієнтуванні за базою «Гарпун ІТС «ІПНП» за відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Водію було запропоновано проїхати до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для подальшого встановлення обставин.
6 травня 2022 року слідчим ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області біля входу в ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, буд. 32, була оглянута ділянка місцевості, на якій знаходиться автомобіль ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, шасі НОМЕР_2 біля вказаного транспортного засобу біля багажника виявлено та вилучено картонні коробки, розміром 65х45х25 см, в кількості 4 штук, в середині яких знаходиться тютюнові вироби без марок акцизного податку, а саме:
- тютюнові вироби Lucky Strike, червоного кольору, у кількості 370 пачок;

- тютюнові вироби «Marshall classic», червоного кольору, у кількості 310 пачок;

- тютюнові вироби «URTA filter cigarettes slim», в кількості 100 пачок;

- тютюнові вироби «Marshall deluxe premium gold», золотистого кольору, у кількості 150 пачок;

- тютюнові вироби «nano Eligant Rrut», зеленого кольору, у кількості 400 пачок, загальною кількістю 1330 пачок цигарок.

Також, під час огляду місця події був вилучений транспортний засіб ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вилучені в ході проведення огляду тютюнові вироби, транспортний засіб мають важливе значення у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюють в ході досудового розслідування. Зокрема, по вказаним тютюновим виробам без марок акцизного збору постає необхідним призначити та провести хімічні судові експертизи та вони самі по собі є предметом кримінального правопорушення.
Слідчий суддя частково задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, обґрунтувавши це тим, що на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є наявність обґрунтованих підстав вважати, що зазначені тютюнові вироби можуть бути предметом злочину, майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом з тим вказав про відсутність будь-яких доводів щодо неможливості збереження речового доказу у вигляді транспортного засобу безпосередньо самим володільцем майна на відповідальному зберіганні, недоведення належним чином слідчим необхідності застосування найбільш обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим відмовив у накладенні арешту на транспортний засіб ВАЗ 21083, державний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на тютюнові вироби та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 та тютюнові вироби.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що біля ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, оперативними працівниками вказаного ВП було обшукано без рішення слідчого судді та без складання відповідного протоколу автомобіль ВАЗ 21083, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з салону якого вилучено цигарки та складено біля автомобіля, що підтверджується самим протоколом огляду місця події, і що так і не спростовано слідчим під час судового засідання.

Зауважує, що до салону автомобіля було здійснено проникнення оперативними працівниками ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області до внесення відомостей до ЄРДР та переміщено з нього цигарки на асфальт поряд з автомобілем.

Вказує, що відповідно до п. 1 ч. 1 Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», до неї вносяться відомості про транспортні засоби та номерні знаки до них, що розшукуються у рамках кримінального, виконавчого проваджень, проваджень у справах про адміністративні правопорушення, оперативно розшукової діяльності, а також за ухвалою слідчого судді, суду.

Звертає увагу на те, що зупинений автомобіль не підпадає під жодний критерій, що зазначений у цій інструкції, оскільки жодних подальших дій, окрім зупинки на території обслуговування ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та примусового транспортування до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а ні з автомобілем, а ні з його водієм не вчинено, що прямо вказує на протиправне внесення відомостей до вказаної підсистеми, і як наслідок, протиправну зупинку, транспортування транспортного засобу до ВП.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу та зазначив, що органом досудового розслідування не було доведено походження тютюнових виробів.

Власник майна ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану його представником апеляційну скаргу та вказав, що він придбав тютюнові вироби на центральному ринку, про те, що вони без акцизного податку він не знав. Вказав, що за тютюнові вироби він сплатив 24500 грн.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та зазначив, що рішення суду є законним. Вказав, що обшук був проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України та розглядався слідчим суддею.

Заслухавши доповідь судді, власника майна, його представника та прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України, арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про часткове накладення арешту на майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що відділом поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 7 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України (а.с. 6).

Із протоколу огляду місця події від 6 травня 2022 року вбачається, що під час огляду були вилучені тютюнові вироби у кількості 1330 пачок, що описані в протоколі та транспортний засіб ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 7-12).

На переконання колегії суддів, майно, на яке слідчий суддя наклав арешт, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки є речовим доказом, а тому існує необхідність забезпечення його збереження шляхом накладення на нього арешту, оскільки в іншому випадку дане майно може втратити властивості, які важливі для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження.
Із витягу з ЄРДР №0000444 від 7 травня 2022 року випливає, що до чергової частини відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов матеріал про факт перевезення 6 травня 2022 року в автомобілі ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 , картонних коробок з тютюновими виробами, без відповідних дозвільних документів, з метою подальшого збуту (а.с. 6).
Так, диспозиція ч. 1 ст. 204 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.
Предметом вказаного злочину в тому числі є тютюнові вироби.
Відповідно до вимог Податкового Кодексу України, тютюнові вироби підлягають акцизному оподаткуванню.
Як випливає із протоколу огляду місця події від 6 травня 2022 року, вилучені під час огляду тютюнові вироби не мали марок акцизного податку (а.с. 7-12).
При цьому, ані в апеляційній скарзі представником власника майна, ані самим власником майна у судовому засіданні апеляційного суду факт того, що виявлені та вилучені під час огляду тютюнові вироби не мали акцизного податку не спростовуються.
Таким чином, із вищевказаних доказів вбачається, що на даному етапі досудового розслідування, тютюнові вироби, які вилучені 6 травня 2022 року повністю відповідають критеріям речового доказу у розумінні ст. 98 КПК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вилучене майно, а саме, тютюнові вироби є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З приводу апеляційних доводів, які зводяться до неправомірного проведення огляду транспортного засобу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Так, із рапорту поліцейського випливає, що під час несення ним служби, зокрема, патрулювання, від чергової частини було отримано інформацію, що автомобіль ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться у розшуку, після чого, вказаний автомобіль було зупинено та водію ОСОБА_7 було запропоновано проїхати до ВП (а.с. 25).

Тобто відповідно до вищезазначеного рапорту, підставою для зупинення вказаного транспортного засобу було те, що він знаходився у розшуку.

Крім того, із протоколу огляду місця події вбачається, що огляд транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 було проведено слідчим ОСОБА_11 , у присутності понятих, ОСОБА_7 (власника транспортного засобу) та його представника адвоката ОСОБА_8 (а.с. 7-12).

При цьому, із наданої в апеляційному суді копії ухвали слідчого судді від 13 травня 2022 року випливає, що після проведення вищевказаного огляду, слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку автомобіля ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення зазначених в клопотанні слідчого про арешт майна тютюнових виробів. Вказане клопотання було задоволено.

Відтак, враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що проведений 6 травня 2022 року огляд транспортного засобу ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 відбувався відповідно до норм КПК України.

При цьому, посилання в апеляційній скарзі на те, що автомобіль було оглянуто працівниками ВП до внесення відомостей до ЄРДР не можуть взятись до уваги з боку апеляційного суду на користь неправомірного проведення огляду, оскільки відповідно до ст. 214 КПК України відповідні відомості до ЄРДР вносяться в тому числі після виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу проведення неправомірного огляду зазначеного транспортного засобу є безпідставними.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при винесенні рішення про часткове задоволення клопотання про арешт майна, керувався зібраними на той час доказами, які у сукупності вказують на можливе вчинення кримінального правопорушення, предметом якого є майно, на яке накладено арешт.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах закону, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати безпідставними.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000444, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4