Ухвала
05 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 204/7684/21
провадження № 51-905 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2021 року та ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, крім іншого, мають бути наведеними вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412 414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду, якою повернуто його апеляційну скаргу, однак не зазначає жодних доводів про незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення та не посилається на порушення, які повинен перевірити суд касаційної інстанції. Натомість зауважує про свою незгоду з оскарженою ухвалою місцевого суду, якою відмовлено у задоволенні його заяви про визнання катуванням, нелюдським та принижуючим гідність поводженням відбуття ним покарання у виді довічного позбавлення волі та про заміну цього заходу державного примусу на строковий вид покарання.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, повинна зазначити свої вимоги із урахуванням цих положень.
Однак сформульовані засудженим у касаційній скарзі вимоги є нечіткими, що позбавляє можливості встановити дійсну позицію ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду.
За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без руху, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Водночас Суд роз`яснює засудженому ОСОБА_4 , що для складання та подання касаційної скарги він може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2021 року та ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року про повернення його апеляційної скарги залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3