ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1412/22 Справа № 206/2245/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кировобад, Республіка Азербайджан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),-
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И ЛА:
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 жовтня 2022 року, й визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави розміром 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України, що підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, дійшов висновку, що наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, та перебуваючи на свободі може вчиняти інші злочини, у провадженні реально існує. Також, судом зазначено, що підозрюваний умисно переховувався від органів досудового розслідування, внаслідок чого було здійснено його привід для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу й неоднаразово він погрожував свідкам у цьому провадженні. Разом з цим, слідчий суддя взяв до уваги особу підозрюваного, який не має встановленого місця проживання, розлучений, не працює, постійного джерела доходу не має, неодноразово судимий, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, тому дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, що не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Не погоджуючись з вказаним рішеннм, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу поза межами процесуального строку на оскарження судового рішення, в якій ставить питання про поновлення пропущеного строку, скасування ухвали та постановлення нової про відмову в задоволенні клопотання слідчого.
Обґрунтовуючи причини пропуску строку на оскарження ухвали, захисник зазначає, що повний текст ухвали був проголошений 29.08.2022, а копію цього рішення він отримав 30.08.2022, що об`єктивно унеможливлювало підготування апеляційної скарги в строки, передбачені КПК України, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження ухвали та поновити його.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 посилається на те, що підозра, яка була пред`явлена ОСОБА_6 жодним чином не обгрунтована, а слідчим суддею хоч і формально зазначено про взяття до уваги позицій ЄСПЛ від 21.04.2011 та 28.10.1994 у справах Нечипорук і Йонкало про України та Мюррей проти сполученого Королівства", але фактично ці позиції не враховано та доведеність наявності обгрунтованості підозри не вмотивована, і не надано належної оцінки доказам сторони обвинувачення, й докази, які б свідчили про вчинення підозрюваним інкримінованих злочинів в провадженні відсутні. Також, захисник наголошує, що судом не враховано наявність місця проживання у ОСОБА_6 , оскільки він, користуючись своїм конституційним правом на вільний вибір місця проживання, знайшов місце мешкання поблизу своєї роботи, що в свою чергу не спростовано стороною обвинувачення. Апелянт звертає увагу й на те, що ухвала у цьому провадженні про привід підозрюваного була не обгрунтована, ситуація з його розшуком була створена штучно, а обрання слідчим суддею підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляди тримання під вартою, на думку захисника, обгрунтовується лише тяжкістю покарання, що є порушенням норм КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить практиці ЄСПЛ. Апелянт зазначає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, наявним в цьому провадженні, а судом не зазначено якими саме доказами підтверджується неможливість застосування альтернативних запобіжних заходів. Захисник звертає увагу, що сторона обвинувачення не надала достовірних доказів, які б підтверджували, що підозрюваний погрожував свідкам, а ризик вчинення іншого злочину суд обгрунтовує лише тим, що ОСОБА_6 неоднаразово судимий. З огляду на викладене, на переконання апелянта, ухвала підлягає скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, думку участників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів виходить з того, що в судовому засіданні суду першої інстанції 25.08.2022 було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали та матеріали провадження не містять відомостей про направлення копії ухвали апелянту, в той час як повний текст судового рішення ОСОБА_5 отримав лише 30.08.2022. За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали та, з метою доступу до правосуддя, вважає, що його слід поновити.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону, при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтованими.
Так, апеляційним судом встановлено, що СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000352 від 28.07.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України.
24.08.2022 ОСОБА_6 затримано, та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України.
В межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Апеляційним суд вважає, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг скоїти ці злочини, враховуючи при цьому й рішення ЄСПЛ від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», де зазначено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість злочинів, що інкримінуються підозрюваному за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, особу підозрюваного, який не має встановленого місця проживання, розлучений, не працює, постійного джерела доходу не має, раніше судимий, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, й перебуваючи на свободі може вчиняти інші злочини, та правомірно застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного засобу у вигляді застави.
Також, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а доводи сторони захисту про відмову у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного, не заслуговують на увагу та є безпідставними.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Доводи апелянта про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, не спростовують обґрунтовані у клопотанні слідчого об`єктивно існуючі у провадженні ризики та не можуть бути достатніми стримуючими факторами його належної процесуальної поведінки.
Отже, посилання захисника на недоведеність існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду, є неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів, та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність визначення у провадженні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та вважає такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, й є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала є законною, вмотивованою і обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали, задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 пропущений процесуальний строк на оскарження ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4