Справа № 638/3647/22
Провадження № 1-в/638/296/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у відповідності до ст.82 КК України.

Засуджений просив клопотання розглянути без його участі, його захисник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.
Згідно із п.3 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Частиною 1 статті 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
При цьому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі (п.2 ч.4 ст.82 КК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.05.2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання покарання, що відбуте за попереднім вироком Київського районного суду м.Полтави від 11.01.2019 року за період з 28.09.2018 року до 30.05.2019 року включно.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.12.2019 року вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.05.2019 року залишено без змін.

Вироком Київського районного суду м.Полтави від 18.02.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 28.09.2018 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.04.2020 року вирок Київського районного суду м.Полтави від 18.02.2020 року залишено без змін.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 22.05.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.09.2020 року визначено засудженому ОСОБА_5 покарання за наявності кількох вироків: вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 травня 2019 року та вироку Київського районного суду м.Полтави від 18 лютого 2020 року і вважати ОСОБА_5 засудженим 18 лютого 2020 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 травня 2019 року остаточно визначено до відбуття 5 рік 1 місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 28 вересня 2018 року
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.04.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності за вироком Київського районного суду м.Полтави від 18.02.2020 року.

Станом на 20.07.2022 року засуджений перебуває в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» та відбув більше половини строку призначеного покарання.

Разом із тим, в силу положень частини 3 статті 82 КК України головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін та спосіб, ніж це було визначено вироком.

Так, згідно характеристики від 23.02.2022 засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.09.2018 року. Під час тримання в ДУ «Полтавська УВП» порушував вимоги режиму тримання, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. З 30.07.2020 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, адміністрацією установи заохочувався для стимулювання правослухняної поведінки. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, але позитивного прикладу не подає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, намагається підтримувати охайний зовнішній вигляд. До праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, дотримується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на відділенні соціально-психологічної служби. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню літературу. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває. Згідно вироку має позов на 858 грн., але виконавчі листи до установи не надходили. За період відбування покарання характеризується посередньо.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до останнього було застосовано три заохочення: у виді подяки від 01.08.2019 року, від 23.01.2019 року та від 20.05.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Також має одне стягнення від 16.04.2020 року у виді догани за порушення режиму локалізації.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за весь час перебування в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» засуджений ОСОБА_5 характеризувався посередньо.
Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що 20.08.2021 року рішенням дисциплінарної комісії відносно ОСОБА_5 за порушення розпорядку дня до засудженого вирішено не застосовувати дисциплінарного стягнення, обмежившись профілактичною бесідою.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.
При цьому, відомостей щодо праці засудженого матеріали особової справи не містять.
Крім того, за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 травня 2019 року ОСОБА_5 стягнуто на користь держави кошти у розмірі 858 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат. Відомостей про добровільну сплату зазначених коштів матеріали особової справи не містять.

Крім того з матеріалів особової справи вбачається, що рішенням комісії ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від лютого 2022 року відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як особі, яка не довела свого виправлення.

Такі відомості відносно засудженого, на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали проголошено 25.07.2022 року о 14:50 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1