У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/2077/2022
пр. 1-кс/336/291/2022

6 червня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 (тел. НОМЕР_1 )

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
1.Прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_7
2.Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1
3.Місце народження: м. Запоріжжя
4.Національність: українець
5.Громадянство: України
6.Освіта: середня
7.Місце роботи (навчання): офіційно не працевлаштований
8.Місце проживання:
АДРЕСА_1 . Місце реєстрації: АДРЕСА_2
10. Відомості про судимості: не судимий
по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 31.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст.342 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить застосувати до вищеназваного підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор наполіг на заявленому клопотанні за викладеними в ньому підставами.
Захисники, з думкою яких погодився й підозрюваний, заперечила на подане клопотання, вказуючи на необґрунтованість останнього. Просили обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши клопотання та доводи прокурора наданими доказами, суддя дійшов висновку про те, що подане клопотання не підлягає задоволенню на підставі нижче наведеного.
Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами справи, 31.05.2022 року слідчим відділенням відділу поліції № 3 ЗУП ГУНП в Запорізькій області розпочато кримінальне правопорушення № 0000801 від 31.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України та кримінальне провадження № 0000802 від 31.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

31.05.2022 року на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.06.2022 року кримінальні провадження №№ 0000801, 0000802 об`єднані в одне кримінальне провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
01.06.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.342 КК України.
З обставин підозри слідує, що 31 травня 2022 року приблизно о 09 годині 45 хвилин працівниками Управління боротьби з наркозлочинністю ДБН НПУ в складі оперуповноважених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час виконання ними своїх службових обов`язків на вулиці Спартака Маковського, 4, в місті Запоріжжі було виявлено автомобіль «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який заїхав у внутрішній двір будинку АДРЕСА_3 .

Після цього, ОСОБА_8 , який знаходився у форменому одязі та перебував на службовому автомобілі «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_3 , маючи оперативну інформацію що у вказаному автомобілі перебувають наркотичні засоби, під`їхав з переду до автомобіля «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_7 , та вийшовши зі свого службового автомобіля почав рухатись до останнього, при цьому чітко та голосно представившись працівником поліції, висунув законну вимогу зупинитись та вийти з автомобіля. У свою чергу ОСОБА_7 перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, проігнорувавши законні вимоги працівника поліції, що здійснював свої службові обов`язки, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, здійснив опір працівнику поліції, а саме почав рух на автомобілі «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_2 в бік працівника правоохоронного органу який не встиг відскочити. Внаслідок чого здійснив наїзд на працівника поліції, при цьому удар прийшовся в область лівої стоп и та стегна. Від удару ОСОБА_8 похитнувся та побіг до свого автомобіля, ОСОБА_7 продовжив рух, не зупиняючись, в бік вулиціІгоря Сікорського в місті Запоріжжі.

При здійсненні працівниками поліції переслідування ОСОБА_7 , останній не реагуючи на законні вимоги зупинитись, доїхав до вулиці Ферганська 2 в місті Запоріжжі, де здійснив зіткнення з автомобілем АЗЛК 2140 реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті чого, ОСОБА_7 , спричинив пошкодження своєму автомобілю, який від зіткнення виїхав на зелену зону, чим здійснив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, та був затриманий.

Крім того, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконно придбання наркотичної речовини метадон з метою збуту, незаконно придбав кристалічну речовину, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-22/5060-НЗПРАП від 31 травня 2022 року та являється наркотичним засобом обіг якого обмежено метадон, який став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

31 травня 2022 приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконне зберігання, перевезення з метою збуту наркотичного засобу обіг якого обмежено метадон, незаконно перевіз на автомобілі «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зіп-пакет у якому перебували фольговані згортки у кількості дванадцяти штук з кристалічними речовинами до будинку № 2 по вулиці Ферганська у місті Запоріжжі, де був зупинений працівниками поліції.

В подальшому в ході огляду місця події біля будинку № 2 по вулиці Ферганска в місті Запоріжжя, у присутності понятих з салону автомобіля, з автомобільного килиму біля водійського сидіння, було вилучено зіп-пакет в якому перебували фольговані згортки у кількості дванадцяти штук в яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ при МВС України № СЕ-19/108-22/5060-НЗПРАП від 31 травня 2022 року являється наркотичним засобом обіг якого обмежено метадон, маса якого складає 0,21192 г в перерахунку на основу, який ОСОБА_7 зберігав з метою збуту.

Вищевказана підозра є обґрунтованою, бо підтверджується наданими доказами:
-протоколом огляду місця події від 31.05.2022 за адресою м. Запоріжжя, вул. Двінська, 2;
-протоколом огляду місця події від 31.05.2022 за адресою м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 19;
-протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 31.05.2022;
-постановою про визнання речовими доказами від 31.05.2022;
-постановою про визнання речовими доказами від 31.05.2022;
-матеріалами судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-22/5060-НЗПРАП від 31.05.2022;
-протоколом допитів потерпілого ОСОБА_8 ;
-протоколом допитів свідка ОСОБА_9 ;
-протокол огляду службового автомобіля «Volkswagen Bora» реєстраційний номер НОМЕР_5 від 31.05.2022;
-протокол огляду службового автомобіля «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_3 від 31.05.2022.
При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
За змістом клопотання прокурора, наразі наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Так, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні не тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень злочинів передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 307 КК України. При цьому, санкція останньої норми Закону про кримінальну відповідальність передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-мти років.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих лочинів, може вдатися до відповідних дій, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Наведене дає суду достатні підстави вважати наявним щодо підозрюваного ризика, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Слідчим у власному клопотанні є посилання на існування й ризика, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто, на думку слідчого підозрюваний, знаходячись на свободі, за відсутності постійного джерела доходів, місця роботи та офіційного місця працевлаштування, з метою задоволення особистих потреб, може може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте суд звертає увагу на те, що відсутність джерела постійного доходу не може бути само по собі підставою для відмови у застосуванні більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого.
Більш того, ОСОБА_7 раніше не судимий та не має оголошень про підозру у вчинені інших кримінальних правопорушень.
Отже, доказів на підтвердження наявності вказаного ризика прокурором суду надано не було.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.
При оцінці можливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на ньогої процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний має зареєстроване місце постійного проживання, є одруженим, йому понад 60 років, хоча й страждає на ряд хронічних захворювань, він натепер працює за угодою водієм, крім того, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Матеріали справи містять позитивну характеристику на підозрюваного з місця проживання останнього.
Вказані обставини значно зменшують ступінь ризика, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
При цьому, прокурором суду належними достовірними та переконливими доказами не було доведено, чому інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти вказаному ризику та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на викладені обставини, враховуючи наявність у підозрюваного місця мешкання та того, що кримінальне провадження знаходиться в суді першої інстанції з грудня 2019 року, суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є мінімальним.
Разом з цим, суд враховує закріплену в п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і розтлумачену в п. 86 рішення ЄСПЛ у справі «Макаренко проти України» (Makarenko v. Ukraine) від 30 січня 2018 року «презумпцію на користь звільнення» з урахуванням того, що запобігти встановленому ризику можливо, шляхом застосування до обвинуваченого домашнього арешту за зареєстрованим місцем постійного проживання з покладенням відповідних обов`язків.
На думку суду, застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку із застосуванням домашнього арешту підозрюваного слід звільнити з-під варти в порядку ч. 3 ст. 202 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177 ч.1 п.1, 179, 180, 184,193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити негайно з-під варти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, визначивши строк дії цієї ухвали по 4 серпня 2022 року включно.
Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
1) прибувати до органів досудового розслідування та/або суду за першим викликом;
2) повідомляти органам досудового розслідування та/або суду про зміну свого місця проживання;
3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу органів досудового розслідування та/або суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Цю ухвалу передати для виконання відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваного, зобов`язавши названий орган негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладанням вищеперелічених обов`язків.
Термін дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного визначити в межах дії запобіжного заходу, тобто по 4 серпня 2022 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.
Визначення часу оголошення повного тексту ухвали 7 червня 2022 року о 9-00 год.
Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1