Справа № 203/2265/22
Провадження № 1-кс/0203/2085/2022
УХВАЛА

22 липня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000234 від 14.06.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000234 від 14.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04.01.2021 року №1 о/с майора поліції ОСОБА_4 призначено на посаду начальника сектору моніторингу відділу поліції №4 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Таким чином, ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.

У період з 06.03.2022 року по 09.03.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Мангушського району Донецької області, діючи умисно в умовах воєнного стану в Україні під час співбесіди з представниками терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі ДНР), які приймають активну участь в складі збройних сил РФ у здійсненні збройного нападу проти України, надав згоду представникам РФ на добровільний вступ на посаду начальника структурного підрозділу, що відповідає за регулювання дорожнього руху та транспортних перевезень незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР», який є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації, та продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, фактично приступив до виконання обов`язків, спрямованих на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У подальшому ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України. Крім того, останнього оголошено у розшук, який дотепер результатів не дав. Оскільки санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна необхідно накласти арешт на майно підозрюваного.

Тому слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд:

- накласти арешт на майно із забороною його володіння, відчуження та розпорядження з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- земельну ділянку кадастровий номер :04:000:1605, площею 2 га;

- житловий будинок з господарськими будівлями, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 239, площею 59,9кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20 липня 2022 року, судову справу № 203/2265/22, провадження № 1-кс/0203/2085/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 21.07.2022 року.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглянуто без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, оскільки у разі його виклику він може здійснити подальше відчуження цього майна, що унеможливить його збереження та накладення арешту, у випадку задоволення клопотання, тобто з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя на підставі частини 1 статті 172, частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України розглянув клопотання слідчого за відсутності слідчого та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи слідчого, викладені в клопотанні та дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органами досудового слідства ведеться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000234 від 14.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 14.06.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04.01.2021 року №1 о/с майора поліції ОСОБА_4 призначено на посаду начальника сектору моніторингу відділу поліції №4 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Згідно з матеріалами клопотання у період з 06.03.2022 року по 09.03.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Мангушського району Донецької області, надав згоду представникам РФ на добровільний вступ на посаду начальника структурного підрозділу, що відповідає за регулювання дорожнього руху та транспортних перевезень незаконного правоохоронного органу, так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР».

19.05.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2022 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 36 годин для його подальшого приводу до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для участі в розгляді поданого до вказаного суду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 302319613 від 08.06.2022 року, за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна: земельну ділянку, кадастровий номер: :04:000:1605, площею 2 га, розташованої за адресою: Донецька обл., Мангушський район (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239); жилий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 59,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239).

Так, санкцією ч. 2 ст. 111 КК України визначено обов`язкове додаткове покарання конфіскація майна.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частин 11, 12 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Аналіз викладених вище норми КПК України, а також встановлених судом обставин кримінального провадження, того, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна, дає суду підстави для висновку про необхідність накладення арешту на належне йому майно, із забороною розпоряджатися ним, з метою забезпечення конфіскації майна як додаткового виду покарання. Оскільки нормативної вимоги щодо заборони одночасно і володіти, і розпоряджатися (відчужувати) арештованим майном КПК України не містить. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 цього Кодексу, слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Тому клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене у кримінальному провадженні № 0000234 від 14.06.2022 року підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 170, 171, 172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000234 від 14.06.2022 року задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:000:1605, площею 2 га, розташованої за адресою: Донецька область, Мангушський район (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239), що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на жилий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 59,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239), що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000234 від 14.06.2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1