печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 27.05.2022, про відмову у задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2022 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 27.05.2022, про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0002267 від 15.10.2019.

В обґрунтування своїх доводів скаржник вказує, що постанова від 27.05.2022 про відмову у задоволенні клопотання - є невмотивованою та такою, що винесена з порушенням вимог ст. 110 КПК України.

Скаржник в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Слідчий, рішення якого є предметом оскарження, в судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав до суду письмові заперечення.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Вказана конституційна норма

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань розслідується кримінальне провадження № №0002267 від 15.10.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

23.05.2022 ОСОБА_3 звернувся з клопотанням №2/2022 про проведення допиту у якості свідка №0002267 від 15.10.2019 ОСОБА_5

27.05.2022 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання.

У своїй заяві від 14.06.2022 ОСОБА_3 зазначає, що під час участі у процесуальних діях у кримінальному провадженні №0002267 від 15.10.2019 йому стало відомо про те, що постановою прокурора від 06.06.2022 було виділено з матеріалів кримінального провадження №0002267 від 15.10.2019 матеріали відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України в окреме кримінальне провадження за №0000360 від 06.06.2022.

У своїх запереченнях слідчий зазначає, що кримінальне провадження №0000360 від 06.06.2022 відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, виділено з матеріалів кримінального провадження №0002267 від 15.10.2019.

09.06.2022 у кримінальному провадженні №0000360 від 06.06.2022 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження.

Дослідивши оскаржуване рішення, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань розслідується кримінальне провадження № №0002267 від 15.10.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

23.05.2022 ОСОБА_3 звернувся з клопотанням №2/2022 про проведення допиту у якості свідка №0002267 від 15.10.2019 ОСОБА_5

27.05.2022 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання.

06.06.2022 з матеріалів кримінального провадження №0002267 від 15.10.2019 виділено матеріали відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України в окреме кримінальне провадження за №0000360 від 06.06.2022.

09.06.2022 у кримінальному провадженні №0000360 від 06.06.2022 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження.

Згідно положень ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Отже, слідчий не зобов`язаний, в обов`язковому порядку, задовольнити клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, прийшов висновку, що в силу принципу змагальності сторін, заявниками не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували підставою для скасування постанови.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги те, що на момент розгляду скарги, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступу до матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 27.05.2022, про відмову у задоволенні клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1