Провадження № 1-кс/686/6508/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001645 від 21.07.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2022 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на алкогольний напій марки «BallantinesFinest», об`ємом 0,7 л. з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користуванням з метою подальшого доказування вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначила, що близько 20:10 год. 20.07.2022 невстановлено особа перебуваючи у приміщенні магазину "Сільпо-122", що за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 6/1А, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану здійснила крадіжку однієїпляшки віскі марки "BallantinesFinest", чим заподіяла ТОВ "Сільпо" майнового збитку на суму яка встановлюється.Відомості про вказане кримінальне правопорушення 21.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001645 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
В ході проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні,21.07.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,подав заяву, згідно якої ним добровільно видано алкогольний напій марки «Ballantines Finest», об`ємом 0,7 л., яку зі слів останньої, він таємно викрав із приміщення магазину «Сільпо», що розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 6/1 А.

21.07.2022 слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 проведено огляд вищевказаного алкогольного напою, в ході якого його вилучено та поміщено до сейф-пакету № 4257926 на якому наявні підписи учасників слідчих дій.
21.07.2022 слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання вищевказаного алкогольного напою речовим доказом у кримінальному провадженні №0001645.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.

Представник супермаркету «Сільпо» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд клопотання телефонограмою.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, у цій частині клопотання слідчого є обґрунтованим.

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя враховує, що вилучене майно належить потерпілому та є споживною річчю, яка внаслідок користування нею (споживання) втратить свої властивості.

Водночас слідчий суддя враховує, що зазначений алкогольний напій марки «BallantinesFinest», об`ємом 0,7 л. оглянутий та зафіксований в процесуальному документі, є майном потерпілого, який зазнав злочинного посягання.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходу забезпечення у вигляді арешту стосовно цього майна, оскільки його вартість, яка є важливим елементом кваліфікації кримінального правопорушення, що розслідується, може бути встановлена без її утримання правоохоронним органом.
Арешт майна потерпілої особи у такому разі буде непропорційним втручанням у її право власності.
За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001645 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя