КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року про продовження ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 18 квітня 2022 року включно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 18 квітня 2022 року включно.
Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема тим, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, може впливати на свідків, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання в м. Києві з носінням електронного засобу контролю.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки ризики на які прослався в ухвалі суд, зокрема, тяжкість злочину та міру покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, можливість впливати на свідків та переховуватись від суду, є надуманими та не підтверджуються жодними доказами.

Так, в 2017 році ОСОБА_6 по запрошенню виїхав на роботу за кордон і про наявність підозри не знав, підозра йому належним чином не вручалася, ОСОБА_6 не знав про його кримінальне переслідування та про наявність підозри від 24 листопада 2017 року і існування самого кримінального провадження. Також ОСОБА_6 не знав і про те, що його оголошено в розшук.
При затриманні ОСОБА_7 було порушено право на захист оскільки захисника обраного ним не залучили, та, у порушення ч. 5 ст. 191 КПК України, йому не вручили ухвалу слідчого судді про підстави його затримання.
Окрім того, зазначає, що ОСОБА_6 має бездоганну репутацію, та постійне місце проживання в м. Києві, характеризується по місцю роботи виключно позитивно, має сталі соціальні зв`язки та сталі суспільні відносини. З 2014 року працював тренером з кікбоксингу Київської міської організації федерації аматорського кікбоксингу України.
Також захисник звертає увагу суду на те, що прокурором не представлено жодного доказу наявності в діях ОСОБА_6 ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а ті ризики, які на думку прокурора, нібито існують, повторюються щоразу і нічого нового.
Апелянт зазначає, що судом не було враховано низки рішень Європейського суду з прав людини щодо того, що сама по собі тяжкість обвинувачення та можливого покарання не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу обвинуваченого.
Також апелянт вказує, що враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам перешкоджати кримінальному провадженню без встановлення законних підстав для даного запобіжного заходу, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021, у зв`язку з відсутністю клопотання захисника про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали, додані до апеляційної скарги та витребувані з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновок, викладений в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України, врахував наявність ризиків, перелічених у ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Доводи захисника на те, що ризики на які послався в ухвалі суд, є надуманими та не підтверджуються жодними доказами, є неспроможними.

Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні, у тому числі, особливо тяжкого насильницького злочину, переховувався від слідства, перебував у розшуку за кордоном, де був затриманий в порядку міжнародної допомоги та направлений в Україну.

Тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також обставини, які вказують на те, що обвинувачений переховувався від слідства та суду, дають підстави для висновку, що з боку обвинуваченого існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, те, що він може переховуватись від суду; впливати на свідків.
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_8 не знав про наявність підозри і існування самого кримінального провадження, а також про порушення порядку повідомлення обвинуваченому про підозру та порушення прав обвинуваченого при затриманні, то колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості підозри, яка висувалась обвинуваченому, а також оцінювати обставини щодо підстав затримання обвинуваченого, оскільки ці питання можуть бути предметом розгляд лише при обранні запобіжного заходу, а при продовженні строку дії запобіжного заходу суд перевіряє лише обставини щодо наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.
Окрім того, як убачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що питання дотримання порядку повідомлення обвинуваченого про підозру буде досліджено під час судового розгляду та цьому факту буде надана відповідна оцінка, а також буде надана оцінка і факту порушень прав обвинуваченого при затриманні, які, на думку захисника, мали місце при вчиненні відповідних процесуальних дій.
Не спростовують обґрунтованість ризиків та доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому і посилання захисника на те, що ОСОБА_6 має бездоганну репутацію, постійне місце проживання в м. Києві, позитивну характеристику, сталі соціальні зв`язки, оскільки вказані захисником обставини не нівелюють ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, та не зменшують ризиків до такого ступеню, щоб повністю виключити їх.
Посилання захисника на те, що прокурором не представлено жодного доказу наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки наявність вказаних ризиків випливає з матеріалів кримінального провадження, яке перебуває у провадженні суду.
Окрім того, судом враховано, що в судовому засіданні допитані не всі свідки у кримінальному провадженні, тому обвинувачений, перебуваючи на волі, може впливати на них та такими діями вплинути на хід судового розгляду та встановлення обставин кримінального провадження.
Посилання захисника щодо можливості зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням з носінням електронного засобу контролю, є безпідставними, оскільки за наявних у провадженні обставин застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою є неможливим, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що судом не було враховано низки рішень Європейського суду з прав людини щодо того, що сама по собі тяжкість обвинувачення та можливого покарання не може бути обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки, на думку колегії суддів, прийняте судове рішення суду першої інстанції не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року про продовження ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 18 квітня 2022 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №760/978/20

Провадження №11-кп/824/2140/2022 Категорія КК: ч. 2 ст. 115
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1