Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/992/22
Провадження № 1-в/553/282/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» клопотання ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м. Полтави звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням, в якому порушує питання про його умовно-дострокове звільнення, як такого, що фактично відбув визначений ч.3 ст.81 КК України строк покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання повністю, прохав звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він виправився і заслуговує на звільнення.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечив, посилаючись на нестабільність поведінки ОСОБА_5 під час всього строку відбування покарання та недоведеність його виправлення.

Представником установи виконання покарань клопотання засудженого підтримав.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.12.2018 затверджена угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 1190 грн, що виконується самостійно. Строк відбування покарання відраховано з моменту фактично затримання в порядку виконання вироку.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вказаний вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.12.2018 набрав законної сили 18.01.2019.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 01.03.2019, початок строку відбування покарання відраховано з 18.02.2019, кінець строку покарання 18.03.2023.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , останній за період перебування у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 01.03.20219 засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 від 01.06.2022, затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» за порушення встановлених правил поведінки двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення є погашеними. Адміністрацією установи заохочувався десять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлений кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований в ЛПК установи сантехніком, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, до робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, до реалізації цих програм ставиться задовільно, підтримує соціально-корисні зв`язки з сестрою.

Рішенням комісії установи від 01.07.2020 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 частини строку покарання засудженому відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Рішеннями комісії установи від 16.03.2021 у поданні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено.

Рішенням комісії установи від 16.11.2021 у поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення засудженому було відмовлено, як особі, яка не досягла належного ступеня виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, складеною адміністрацією установи, ОСОБА_5 за період відбування покарання отримав дев`ять заохочень у виді подяки та два стягнення у виді догани за відсутність на робочому місці та за невихід до їдальні (06.08.2021, 20.08.2021), які наразі погашені.

За змістом довідки про доходи ОСОБА_5 від 01.09.2022, останньому нараховувалась заробітна плата за фактично відпрацьовані місяці роботи у квітні 2019 року та січні-серпні 2022 року, загальним розміром 12058,61 грн, штраф у кримінальному провадженні сплачений 20.04.2022. Водночас, відомостей про залучення засудженого до праці в інший період матеріали особової справи не містять.

Вирішуючи внесене засудженим клопотання, суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення особи повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення засудженого до вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, що свідчить про наявність передумови (формалізованої підстави) для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

З характеристик у матеріалах особової справи вбачається, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, за висновками адміністрації установи, у поданні матеріалів на засудженого щодо застосування ст.82 КК України та умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 було відмовлено у зв`язку із не досягненням виправлення.

Таким чином поведінка засудженого не була стабільною та послідовно бездоганною, останній допускав порушення, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, працював лише у квітні 2019 року та протягом 2022 року.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Отже, при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і цілі, передбачені ст.50 КК України є досягнутими.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ст.81 КК України, проте наразі застосування умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_5 є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута, з огляду на що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих