ВИРОК
Іменем України
07.09.2022 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

провівши судове засідання у розгляді об`єднаних кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001529 від 14.05.2016 року, №0001866 від 03.06.2016 року, №0003793 від 22.10.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду міста Львова від 14 серпня 2020 року на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Залізничного районного суду міста Львова від 27 листопада 2018 року, остаточно, за сукупністю вироків, призначено покарання 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, судимість за які у встановленому законом порядку непогашена та не знята, 13.05.2016, близько 11:00 год. перебуваючи в приміщенні магазину ПП « ОСОБА_6 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно вчинив крадіжку сковорідки марки «Реterhof». Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ПП «Вересу -Г.М.» матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн., згідно довідки про вартість від 17.05.2016, наданої ПП « ОСОБА_6 ».
Крім того, 01.06.2016, близько 15:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на ринку «Провесінь», що на вул. В.Великого,63 у м.Львові, маючи умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману зловживання довірою, отримавши від ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон марки «Сігма комфорт 50 SUM» під приводом здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь не маючи наміру на його повернення, заволодів вказаним мобільним телефоном, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 600 грн.
Окрім цього, 21.10.2016 року близько 13:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні супермаркету Сільпо», що по вул. Наукова. 35А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно вчинив крадіжку алкогольних напоїв, а саме: коньяк торгової марки «Старий Кахеті 5 зірок» об`ємом 0,5л, після чого не оплативши вартості вищевказаного товару попрямував через касову зону супермаркету «Сільпо» до виходу із даного приміщення, однак був затриманий працівниками служби охорони супермаркету «Сільпо».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннь визнав повністю, щиро розкаявся та надав пояснення аналогічні викладеним в обвинувальних актах. Просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в засідання вкотре не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. На підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду без потерпілих.
Крім визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень стверджується наданими в судовому засіданні показами обвинуваченого та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Висновком спеціальної медичної, наркологічної комісії №100 від 30.05.2016 року.
Протоколом слідчого експерименту від 12.10.2016 року та фото таблицями до такого.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані:

за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно;
за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України - закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно;
за ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Відповідно до вимог ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеристику обвинуваченого та те, що останній на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, неодноразове притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.
Обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання: судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги статтей 65, 68 КК України, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у межах санкцій статей за якими кваліфіковано вчиненені ним злочини у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України. На думку суду, таке покарання буде достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, судом також встановлено, що вироком Залізничного районного суду міста Львова від 14 серпня 2020 року у справі 462/6687/19 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та обрано йому покарання 1 /один/ рік позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, засудженому ОСОБА_5 частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Залізничного районного суду міста Львова від 27 листопада 2018 року, остаточно, за сукупністю вироків, обрати йому покарання 2 /два/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Залізничного районного суду міста Львова від 14.08.2020 року.
Керуючись 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;
за ч.2 ст. 190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Залізничного районного суду міста Львова від 14.08.2020 року у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статті 392 КПК України.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1