Справа № 183/4150/22
№ 1-кп/183/1107/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеногопровадження кримінальне провадження за № 0000085 від 12 травня 2022 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, громадянина України, не працюючого, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

встановив :

відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Прокурор заявив клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у спрощеному провадженні.

УхвалоюНовомосковського міськрайонного судуДніпропетровської області від 01 серпня 2022 року, у відповідності до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що05 лютого 2022 р. ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_3 , яким володіє його колишня співмешканка ОСОБА_6 , де, у приміщенні літньої кухні, побачив спортивний велосипед, марки «Radiant КМ-50» червоного кольору, який належав ОСОБА_7 .
У вказаному місці та час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного спортивного велосипеду, який знаходився у літній кухні.Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці та час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, узяв спортивний велосипед марки «Radiant КМ-50» червоного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 та з вказаним майном з місця вчинення кримінального проступку зник і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4760 грн.
Протиправні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, це щире каяття, яке ґрунтується на визнанні вини, добровільному відшкодуванню завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою не судимою, на обліку у лікарів не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у вигляді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді обмеження волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 374 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза №3181-22, вартість якої складає 755 грн. 08 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченої в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370,373,374,381,382 КПК України, суд, -
ухвалив :

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ:раму від велосипеда«Radiant КМ-50» залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 755 грн.08 коп.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1