ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2258/20 Номер провадження 11-кп/814/534/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

24 березня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 доповідач по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000490, перевіривши апеляційну скаргу прокурора у даному кримінальному провадженні, прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 17 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим та виправдано за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурор звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

При цьому, в обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам, що визначені законом, до форми і змісту апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність залишити їх без руху, виходячи з такого.
Приписами п.4 ч.2 ст.396 КПК України передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому прохання апелянта повинно бути сформульоване з урахування того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду відповідно до вимог ст.407 КПК України і не містити суперечностей.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:
1) неповнота судового розгляду;
2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги, прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:
1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;
2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;
3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;
4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Тобто, аналіз наведених положень кримінального процесуального закону свідчить про те, що скасування судового рішення з підстав невідповідності викладених у ньому висновків фактичним обставинам кримінального провадження можливе лише у випадках, прямо передбачених п.1-4 ч.1 ст.411 КПК України, що в свою чергу зобов`язує особу, яка звертається з апеляційною скаргою, чітко зазначати передбачені наведеною нормою підстави, з яких вона вважає, що судове рішення підлягає скасуванню, з наведенням відповідного обґрунтування.
Разом з тим, як вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги, прокурор стверджуючи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, взагалі не зазначає про те, в чому саме полягають зазначені недоліки, в розумінні ст.411 КПК України, з посиланням на конкретні пункти і частини вказаної правової норми, що передбачають підстави для скасування вироку.
Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено клопотання апелянта про дослідження доказів.
Разом з тим, обґрунтовуючи свої вимоги про скасування виправдувального вироку стосовно ОСОБА_4 прокурор в апеляційній скарзі лише формально обмежився перерахуванням обставин та доказів, встановлених під час досудового розслідування, однак не навів обґрунтувань про те, у чому саме полягали допущені судом першої інстанції порушення, так як вони вплинули на законність та обґрунтованість ухваленого рішення і чому їх слід відносити до підстав для скасування вироку суду першої інстанції.
При цьому, апелянт не вказав, яким шляхом апеляційний суд може дослідити докази для ухвалення свого рішення, оскільки положення ст.404 КПК України передбачають можливість повторного дослідження доказів виключно за клопотанням учасників судового провадження.
Проте, жодних клопотань про повторне дослідження доказів в суді апеляційної інстанції з посиланням на конкретні докази при подачі апеляційної скарги прокурором заявлено не було.
Враховуючи наведене, а також ту обставину, що, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, подана прокурором у кримінальному провадженні апеляційна скарга не може бути визнана такою, що за своїм змістом відповідає вимогам закону, а саме вимогам, передбаченим ч.2 ст.396 КПК України
Відповідно до ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому скаржнику необхідно усунути вказані її недоліки.
Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 17 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_4 залишити без руху.

Надати прокурору відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання нею копії ухвали
Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_2