Справа № 694/1348/21 Провадження №1-кп/694/93/22
В и р о к
Іменем України
21.04.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ризине Звенигородського р-ну Черкаської обл., зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого,не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
з участю обвинуваченого - ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний час вчинив інкриміноване йому правопорушення. У вчиненому щиро кається. Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченого не має. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує:
- ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 67 КК України відсутні.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_6 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства. При цьому, зважаючи на поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який відшкодував потерпілому шкоду та те, що останній претензій ані морального ані матеріального характеру немає, суд призначає йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Також згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_6 , враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе.
Крім того судом враховано особу обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що вказаний злочин є тяжким згідно ст. 12 КК України, та думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не заявляє.
Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 цього Кодексу. Суд також приходить до мотивованого висновку зменшення кількості покладених обов`язків на обвинуваченого, передбачених ст. 76 цього Кодексу враховуючи його особу та відсутність вкрай суспільної небезпечності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи в сумі 686,48 грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся.Запобіжний захід не обирався.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, та призначити покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи у сумі 686,48 грн.
Речові докази: автомобіль «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_8 ,звільнивши останнього від обов`язків за зберігальною розпискою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1