Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Справа № 608/640/22
Номер провадження1-кс/608/331/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України,--

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000084 від 14 квітня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині жовтня 2021 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1 500 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1500 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

Крім того, 19.11.2021 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 600 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 600 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

04.12.2021 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 500 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

07.12.2021 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1000 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

29.12.2021 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 500 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 500 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

02.01.2022 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 200 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 200 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

05.02.2022 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 400 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 400 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В першій половині дня 17.02.2022 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1500 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В другій половині дня 17.02.2022 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1000 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

20.02.2022 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1500 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

21.02.2022 року у ОСОБА_5 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1000 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В першій половині дня 12.03.2022 року у ОСОБА_5 який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 800 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 800 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В другій половині дня 12.03.2022 року у ОСОБА_5 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1500 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В першій половині дня 29.03.2022 року у ОСОБА_5 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1000 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В другій половині дня 29.03.2022 року у ОСОБА_5 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 700 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 700 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

09.04.2022 року у ОСОБА_5 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_5 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_7 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 700 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 700 грн., якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В першій половині квітня 2022 року ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , якому було достовірно відомо про неодноразові факти вимагання ОСОБА_5 грошових коштів у ОСОБА_7 за нерозповсюдження інформації, яку вона бажала зберігати в таємниці, про вчинення дій, спрямованих на подальше вимагання грошових коштів в ОСОБА_7 . З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно повторно з корисливих мотивів, 12 квітня 2022 року висловив ОСОБА_7 незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 2500 грн. та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдити її інтимні фотографії в соціальній мережі «Інтернет». В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів з метою незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_7 за нерозповсюдження стосовно неї інформації інтимного характеру, 14 квітня 2022 року надіслав їй SMS-повідомлення із зазначенням банківського рахунку , на який ОСОБА_7 повинна була перерахувати грошові кошти, а ОСОБА_5 в період з 12 по 15 квітня 2022 року неодноразово висловлював на адресу ОСОБА_7 незаконні вимоги про передачу йому грошових коштів в сумі 2500 грн. та погрожував розповсюдити стосовно неї відомості інтимного характеру в соціальній мережі «Інтернет» її рідним та знайомим. 15 квітня 2022 року з метою незаконного отримання грошових коштів ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_7 в м. Заліщики та висловив незаконну вимогу про передачу грошових коштів в сумі 2500 грн., які вона повинна була передати ОСОБА_5 за нерозповсюдження щодо неї інформації, яку вона бажала зберігати в таємниці. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 21 квітня 2022 року умисно з корисливих мотивів висловили незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 2500 грн. за нерозповсюдження щодо неї інтимної інформації та її знищення. ОСОБА_7 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_8 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, того ж дня під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту передала ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2500 грн.

22 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за ознаками вимоги передачі чужого майна або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, (вимагання) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, зокрема: заяву потерпілої ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протокол затримання особи ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022; протокол затримання особи ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022; повідомлення про підозру ОСОБА_8 ; повідомлення про підозру ОСОБА_5 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.04.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.05.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 07.05.2022; протокол огляду від 30.04.2022; протоколом огляду від 08.05.2022; висновок судової експертизи матеріалів речовин та виробів від 27.05.2022 року № СЕ-19/120-22/4056-ФХЛ; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 22.04.2022 року; протокол тимчасового доступу до інформації, яка містить банківську таємницю від 09.06.2022 року.

23 квітня 2022 року слідчим суддею Чортківського районного суду було обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2022 року.

На даний час виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки по даному провадженні досудове слідство завершене, а тому потрібно виконати вимоги ст. 290 КПК України, ознайомити з матеріалами кримінального провадження потерпілу, підозрюваних, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.

Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилось можливим у зв`язку із проведенням значної кількості невідкладних слідчих дій для встановлення обставин вчинення злочину.

З врахуванням вищенаведеного, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України,з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 діб.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав заперечення на клопотання про продовження строку тримання під вартою, просить відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, вважає його необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. На даний час відпала потреба у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зникли ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу. Досудове розслідування кримінального провадження майже завершене, сторонами докази зібрані, допитані свідки, потерпіла, інші учасники провадження. Також захисник зазначив, що орган досудового розслідування вважає, що вчинене діяння під час воєнного стану після 24.02.2022. В своїх показах потерпіла вказує, що ОСОБА_5 вимагав кошти за нерозповсюдження фотографій ще з вересня 2021 року. Вона вказує, що кошти скидала за фотографії в 2021 року. Тобто всі дії поєднанні єдиним умислом. Кримінальна протиправність і караність, а також інші правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Стаття 5 КК України визначає, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Тобто до події, факту застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення ч. 1 ст. 5 КК України є винятком із правила, визначеного ст. 4 КК України, і обумовлені тим, що згідно із міжнародними конвенціями не може, накладатися покарання більш тяжке, ніж те, яке могло бути застосоване у той час, коли злочин було вчинено, а якщо після вчинення злочину законом встановлюється більш легке покарання, дія цього закону поширюється на цю особу. Згідно ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Просить врахувати, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, позитивно характеризується, має постійне місце реєстрації і проживання, на даний момент не може виїхати за межі країни, оскільки виїзд на період воєнного стану заборонений, також підзахисний визнав вину і дає викривальні покази.

Всудовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в тексті клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не має заперечень щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 клопотання заперечує з мотивів, які викладені у відповідному запереченні прокурора та слідчого про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000084 від 14 квітня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

22 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

23 квітня 2022 року слідчим суддею Чортківського районного суду було обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2022 року.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000084 від 14 квітня 2022 року; заявою потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом затримання особи ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022; протоколом затримання особи ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_8 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.05.2022; протоколом огляду від 30.04.2022; протоколом огляду від 08.05.2022; висновкком судової експертизи матеріалів речовин та виробів від 27.05.2022 року № СЕ-19/120-22/4056-ФХЛ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 22.04.2022 року; протоколом тимчасового доступу до інформації, яка містить банківську таємницю від 09.06.2022 року.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у доданих до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при обранні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.80 "Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Поряд з цим, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України" зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26.07.2001, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу ОСОБА_7 , іншого підозрюваного у справі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному провадженні.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Також слідчий посилається на ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України), який підтверджується тим, що ОСОБА_5 зможе ухилятися від явки до слідчого/суду для участі у проведенні слідчих/процесуальних дій у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження щодо нього враховуючи обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, які свідчать про підготовку та послідовність дій ОСОБА_5 під час вчинення злочину протягом тривалого часу.
А також наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 27.10.2015 року був засуджений Заліщицьким районним судом за ч.1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу 850 гривень після засудження на шлях виправлення не став, а вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст.189 КК України відносно ОСОБА_7 та є ймовірність, що останній вчинить інше кримінальне правопорушення.
З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, при вирішенні цього питання слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, виконати вимоги ст. 290 КПК України, ознайомити з матеріалами кримінального провадження потерпілого, підозрюваних, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.
Слідчим суддею взято до уваги дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий, тому за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.
При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява N 28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що "у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними".
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги доводи сторони обвинувачення про необхідність виконати ряд процесуальних дій, зокрема, виконати вимоги ст. 290 КПК України, ознайомити з матеріалами кримінального провадження потерпілого, підозрюваних, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, оцінивши зміст долучених до клопотання матеріалів, слідчим суддею не встановлено обставин, які б давали підстави вважати обґрунтованою необхідність продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою на зазначений у клопотанні строк.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою строком на 30 днів, тобто до 15.07.2022, є достатнім для виконання запланованих та розпочатих слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Вказаний термін, на думку слідчого судді є об`єктивно необхідним та достатнім для виконання слідчих, процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень в даному кримінальному провадженні, та не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, на 30 днів, тобто, до 15 липня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 21 червня 2022 року о 16-й годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1