У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000313 від 29.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000313 від 29.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України
Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000313, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.08.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Як зазначається у клопотанні, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що на території м. Києва діє організована група осіб, яка здійснює незаконну діяльність з використанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в нічних розважальних закладах м. Києва.
Вищевказана протиправна діяльність, здійснюється в нічних розважальних закладах із наданням послуг інтимного характеру на території т.з. «джентльмен клубів», а саме: «TOOTSIE CLUB KARAOKE» (м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30/10), «Scarlette Karaoke Strip Club» (м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12), «Princess Mens Club» (м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14), а також на території ресторану «ЛЕО» (м. Київ, вул. Володимирська, буд 4).
Зокрема, організатором незаконної діяльності є громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказівкою якого у вищевказаних закладах встановлено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, з метою отримання компрометуючих даних стосовно відвідувачів під час надання їм інтимних послуг.
Також, до своєї протиправної діяльності ОСОБА_6 ,. залучив громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (уродженець м. Одеса, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які відповідно до покладених на них функцій з боку ОСОБА_6 , відповідають за легальну частину діяльності згаданих вище нічних розважальних закладів, оснащення спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації приміщень, в яких безпосередньо надаються вищевказані інтимні послуги, а також ведення так званої «чорної бухгалтерії».
У свою чергу ОСОБА_8 є директором розважального клубу «TOOTSIE CLUB KARAOKE», а ОСОБА_9 здійснює контроль «чорної бухгалтерії».
Окрім цього, за вказівкою ОСОБА_6 , громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , займається підбором майбутніх працівниць для вищевказаних нічних розважальних закладів, а також відповідає за їх навчання, в тому числі правил користування спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації та прихованої фото- та відео зйомки відвідувачів.
Разом з тим, відповідальним за зберігання матеріалів, які отримані з незаконно встановлених технічних засобів зберігаються у громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є фактичним власником ресторану «ЛЕО», в якому також розташовані спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації. Додатково, довіреною особою ОСОБА_11 , є громадянин України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який контролює здійснення незаконної діяльності з використанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в розважальних закладах «Scarlette Karaoke Strip Club» та «Princess Mens Club».
Відповідно до інформаційної довідки № 308487225 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить громадянину України ОСОБА_7 .
Прокурор зазначає, що 16.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 08.09.2022 (справа № 760/3729/22), проведено обшук житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка на праві приватної власності належить останньому, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які можуть мати значення для кримінального провадження у тому числі грошові кошти, а саме:
- грошові кошти в сумі 1 469 904 гривень;
- грошові кошти в сумі 578 275 доларів США;
- грошові кошти в сумі 10 200 євро.
Вказує, що постановою слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_13 17.09.2022, вказані грошові кошти визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також здобуті завідомо злочинним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення злочину, що встановлюються під час кримінального провадження.
Орган досудового розслідування вказує, що існує сукупність достатніх підстав вважати, що зазначені вилучені грошові кошти здобуті злочинним шляхом, а також те що це є майном третьої особи, та є доказом вчинення кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчиненого злочину, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.
Враховуючи наведене, просить слідчого суддю накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000313, а саме:
-грошові кошти в сумі 1 469 904 гривень;
-грошові кошти в сумі 578 275 доларів США;
-грошові кошти в сумі 10 200 євро.
21.09.2022 від представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 надійшли заперечення на клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а яких просив у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучені грошові кошти відмовити. У клопотанні посилається на те, що слідчим суддею за результатом розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку було відмовлено в задоволенні такого клопотання в частині вилучення кредитних карток та грошових коштів, оскільки воно є безпідставним, необґрунтованим і недоведеним матеріалами кримінального провадження. Крім того, наголошує, що ОСОБА_7 є фізичною особо-підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність від якої отримує прибутки, що підтверджується податковими деклараціями за останні роки, а тому дані грошові кошти є офіційними прибутками ОСОБА_7 та його особистими збереженнями. Також вказує, що ОСОБА_7 не повідомлено про підозру, будь-якого статусу в рамках кримінального провадження останній не має. А ні слідчим, а ні прокурором не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення щодо грошових коштів ОСОБА_7 є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт вказаного майна.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у клопотанні.
Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, а також посилався на відсутність обставин, які б свідчили про те, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна в даному випадку є обґрунтованим.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з приписом ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000313, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.08.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 08.09.2022 (справа № 760/3729/22, провадження №1-кс/760/3729/22) надано дозвіл слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000313 на проведення обшуку житлового будинку, що на праві приватної власності належить громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останній фактично проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:008:5100), з метою відшукання і вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації (СТЗ), електронні носії інформації, флеш накопичувачі, магнітні носії інформації, ПЕОМ, мобільні телефони, комп`ютерна техніка, планшети, паперові документи, чорнові записи, а також речі та предмети, обіг яких заборонено законом України.
При цьому з вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку в частині відшукання та вилучення кредитних карток та грошових коштів відмовлено, оскільки відповідні об`єкти не визначено родовими ознаками та слідчим достатньо не обґрунтовано і не доведено матеріалами кримінального провадження, що відшукувані речі мають значення для досудового розслідування.
16.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 08.09.2022 (справа № 760/3729/22, провадження №1-кс/760/3729/22), проведено обшук житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка на праві приватної власності належить останньому, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які можуть мати значення для кримінального провадження.
З копії протоколу обшуку від 16.09.2022 вбачається, що під час обшуку слідчим серед іншого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1 469 904 гривень, грошові кошти в сумі 578 275 доларів США, грошові кошти в сумі 10 200 євро, дозвіл на вилучення яких вказаною ухвалою слідчого судді не надавався.
Постановою слідчого від 17.09.2022 вищевказані грошові кошти визнано як речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000313 від 29.08.2022, оскільки вони можуть мати доказове значення у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази під час судового розгляду.
Також встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З наданих представником власника тимчасово вилученого майна документів вбачається, що ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність від якої отримує прибутки.
Так, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2022/3232595 від 22.06.2022 та №8046/2019/1584703 від 26.07.2019, ОСОБА_7 , отримав грошові кошти в сумі 3 000 000 (три мільйони) гривень та в сумі 517 000 (п`ятсот сімнадцять тисяч) гривень відповідно.
Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ №930918 від 20.11.2013 ОСОБА_7 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 18.11.2013, номер запису про державну реєстрацію 2 073 000 0000 029459 та здійснює вид діяльності 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ №930918 від 20.11.2013, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28.07.2021, ОСОБА_7 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 18.11.2013, номер запису про державну реєстрацію 2 073 000 0000 029459 та здійснює види діяльності: 81.21 загальне прибирання будинків (основний), 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованог7о нерухомого майна, 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 63.99 надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., 69.10 діяльність у сфері права, 69.20 діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування, 74.30 надання послуг перекладу, 81.22 інша діяльність з прибирання будинків і промислових об`єктів.
Відповідно до звіту касового апарату ФОП ОСОБА_7 дохід отриманий від підприємницької діяльності в період з 01.01.2022 по 18.09.2022 складає 6 523 333 грн.
Згідно копій податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи- підприємця, ОСОБА_7 мав дохід за 2021 рік 4 908 516,14 грн., за 2020 рік 978 552,20 грн., за 2019 рік 956 123,22 грн., за 2018 рік 995,605,17 грн.
Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_7 у період, що передував обшуку, мав у власності значні кошти.
Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що на підставі вищенаведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин, зокрема з урахуванням наданих слідчому судді документів, грошові кошти, вилучені 16.09.2022 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1 469 904 грн., 578 275 доларів США, 10 200 євро, ознакам речового доказу у кримінальному провадженні №0000313 не відповідають, оскільки прокурором не доведено, що ці гроші є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошима, набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими фізичною особою-підприємцем внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також вважає, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.
Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя також зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя оцінює накладення арешту на вказане в клопотанні прокурора майно як нерозумне та неспіврозмірне обмеження права власності в даному кримінальному провадженні, непропорційне переслідуваному суспільному інтересу та таке, що порушує принцип справедливої рівноваги. Слідчий суддя також вважає, що накладення арешту на все вищевказане майно матиме надмірно обтяжливі наслідки для власника майна ОСОБА_7 .
За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст.170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання - відмовити.
Повернути власнику вилучене 16.09.2022 у кримінальному провадженні № 0000313 під час обшуку житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно, а саме:
1) Грошові кошти в сумі 1 469 904 гривень;
2) Грошові кошти в сумі 578 275 доларів США;
3) Грошові кошти в сумі 10 200 євро.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1