Номер провадження: 11-сс/813/1111/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 04.08.2022, якою в межах кримінального провадження №0000906 від 02.08.2022 відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ростов-на-Дону РФ, громадянина РФ, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 02.10.2022, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за його місцем фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 02.10.2022.
Мотивуючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя вказував на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та у вказаному провадженні існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, разом з тим, прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на такі обставини:
- слідчий суддя не дав належну оцінку тому, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, окрім того, він, будучи особою, відносно якої обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв`язку із підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, отримавши 01.08.2022 обвинувальний акт у іншому кримінальному провадженні вже на наступний день 02.08.2022 вчинив умисний злочин проти власності;
- за відсутності жодних підтверджуючих документів, слідчий суддя прийняла до уваги пояснення ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні повідомила, що є нібито цивільною дружиною ОСОБА_8 і нібито у них є спільна дитина віком 10 років. Однак, не є зрозумілим, яким чином вказані обставини можуть запобігти наявним ризикам;
- виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину та приймаючи до уваги особу підозрюваного можна дійти висновку про те, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.
За таких обставин, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04.08.2022 та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, натоміть підозрюваний та захисник заперечували проти їх задоволення, просили залишити оскаржувану ухвалу без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що у вказаному провадженні існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Існування вказаних ризиків обумовлено тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, тими обставинами, що він раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований.
Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги повне визнання ОСОБА_8 своєї вини, міцність його соціальних зв`язків, зокрема ту обставину, що він проживає разом зі співмешканкою на протязі двадцяти років, вони виховують спільну дитину.
Окрім того, колегія суддів зауважує, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваним не порушувався, він з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора, окрім того, доказів, що він протягом зазначеного часу вчинив дії, які перелічені у ст. 177 КПК України, прокурор суду не надав.

Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи прокурора відносно того, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак вказана обставина не є безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, окрім того, це було враховано слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, незначну суспільну небезпеку інкримінованого злочину, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.
Відповідно до приписів п.1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 04.08.2022, якою в межах кримінального провадження №0000906 від 02.08.2022, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 02.10.2022 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4