УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бар Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000214 від 09.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Регентівка, Барського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

УСТАНОВИВ:
25.05.2022 до Барського районного суду Вінницької області надійшов вказаний обвинувальний акт, затверджений прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області від 30.05.2022 було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог статті 291 КПК України і може бути призначений до судового розгляду по суті за участі обвинуваченого та потерпілої.

Сторона захисту також стверджувала, що необхідно призначити обвинувальний акт до розгляду по суті. Захисник під час проведення підготовчого засідання подав клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Зі змісту абзацу 2 частини 2 статті 314 КПК вбачається, що під час судового розгляду кримінальних проступків може бути призначено підготовче судове засідання.

Оскільки обвинувальний акт надійшов до суду без клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, судом відповідно до вимог частини1 статті 314 КПК України було призначено підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК суд має право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про можливість призначення обвинувального акта до судового розгляду норми статті 314 КПК України покладають на суд обов`язок у підготовчому судовому засіданні перевірити обвинувальний акт на відповідність його вимогам КПК України.

Суд, перевіривши форму і зміст обвинувального акта на відповідність вимогам КПК України, дійшов наступних висновків.

У тексті обвинувального акта в розділі формулювання обвинувачення вказано, що 08.10.2021 о 20:45 ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ділянці польової дороги між с. Мигалівці та с. Регентівка Барської МТГ Жмеринського району Вінницької області, на ґрунті неприязних особистих відносин із своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , почав ображати її нецензурною лайкою та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки у праве плече ОСОБА_6 , від чого остання відчула різкий біль, у подальшому умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки повторно наніс ОСОБА_6 ще один удар кулаком правої руки в область живота, від чого остання відчула різкий біль в животі.

У розділі обвинувального акта «Обставини, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 КК України» вказано: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень у складанні обвинувального акта, що обумовлює його повернення, норма пункту 3 частини 3 статті 314 КПК відсилає до статті 291 цього Кодексу, що надає можливість визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у цій статті вимог до підсумкового документа досудового розслідування: порушення, які стосуються змісту та форми самого обвинувального акта (неправильність або відсутність в обвинувальному акті такої інформації, як дата і місце його складання та затвердження; формулювання обвинувачення; правова кваліфікація кримінального правопорушення тощо); порушення, які стосуються змісту та наявності додатків до обвинувального акта (недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування; недолучення розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта тощо).

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.11.2021 у справі № 161/7092/20.

Отже, норми пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України надають можливість суду визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у статті 291 КПК вимог до підсумкового документа досудового розслідування.

Відповідно до приписів пунктів 5 і 6 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Пунктом 6-1 частини 1 статті 67 КК України передбачено, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Вказані положення означають, що посягання спрямоване проти особи, з якою винний раніше, до вчинення кримінального правопорушення, перебував у зареєстрованому шлюбі. Це положення не містить оціночних понять, сформульовано чітко і вказує на наявність факту потерпілою (потерпілим) від кримінального правопорушення є колишнє подружжя.

Згідно з пунктами «a», «b» § 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально поінформованим про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, і мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Наведені гарантії стосуються всіх обставин, які належать до предмета доказування у кримінальному провадженні в силу ст. 91 КПК (тобто й такого важливого елемента обвинувачення, як вчинення злочину, пов`язаного з домашнім насильством, що обтяжує покарання і з урахуванням процесуальної заборони, закріпленої в п. 7 ч. 1 ст. 284 вказаного Кодексу, тягне за собою правові наслідки).

Аналогічні правові висновки викладені у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 453/225/19.

У формулюванні обвинувачення прокурор навів факт: потерпілою вказав колишню дружину обвинуваченого, зазначивши, що саме на ґрунті неприязних особистих відносин із колишньою дружиною були нанесені тілесні ушкодження.

Водночас, викладену у формулюванні обвинувачення обставину вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя прокурор не зазначив у розділі обвинувального акта, де навів встановлені досудовим розслідуванням обставини, які обтяжують покарання.

У судовому засіданні прокурор погодився з тим, що в обвинувальному акті є незначні суперечності, ця обставина мала бути зазначена як така, що обтяжує покарання, однак не зазначена, і причин цьому він пояснити не зміг. Водночас, прокурор зазначив, що оскільки ця обставина вказана у формулюванні обвинувачення, то він буде усно посилатися на цю обставину як на таку, що обтяжує покарання під час судового розгляду по суті, і буде доводити її під час судового розгляду.

Захисник зазначив, що у кримінальному процесі діє принцип диспозитивності, тому суд повинен розглянути той обвинувальний акт, який надіслано до суду прокурором, і ця помилка обвинувального акта не може бути усунута шляхом повернення обвинувального акта прокурору.

Тобто, прокурор фактично висунув ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, однак допустив порушення форми викладу змісту обвинувального акта, не зазначивши чітко в обвинувальному акті цю обставину як таку, що обтяжує покарання, тим самим прокурор допустив суперечність у змісті розділів про формулювання обвинувачення і про обставини, які обтяжують покарання. Отже, обвинувальний акт містить суперечності, що може негативно вплинути на розуміння суті пред`явленого обвинувачення і на можливість обвинуваченого ефективно захищатися від нього.

Водночас, кримінальне процесуальне законодавство містить ряд особливостей розгляду кримінальних проваджень щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, які спрямовані на захист прав потерпілої особи.

Зокрема, пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України передбачено заборону закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством. Визначення наявності підстав для закриття провадження не стосується питання винуватості чи невинуватості обвинуваченого, а стосується лише наявності чи відсутності передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для такого закриття, висновок щодо наявності яких суд робить на підставі обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Крім того, існують особливості укладення угод у таких кримінальних провадженнях. Зокрема, згідно з абзацом 2 частини 1 статті 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Таким чином, від зрозумілості викладу змісту обвинувального акта залежить розуміння учасниками провадження суті процедури, яка буде застосована під час розгляду цього кримінального провадження, і така процедура має бути заздалегідь відомою і зрозумілою усім учасника кримінального провадження з метою надання їм можливості ефективної участі у судовому процесі, у тому числі, для побудови стратегії захисту для обвинуваченого, і для реалізації потерпілою особою своїх процесуальних прав.

Отже, наявність внутрішніх суперечностей у викладі змісту обвинувального акта між формулюванням обвинувачення і викладом обставин, які обтяжують покарання, котрі негативно впливають на розуміння суті пред`явленого обвинувачення та можливості захищатися від нього, а також стосуються процесуальних прав потерпілої і визначення належної правової процедури, яка має бути застосована для розгляду цього провадження, свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам пунктів 5 і 6 частини 2 статті 291 КПК України. Відтак, обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення вказаних недоліків.

Оскільки виявлені недоліки обвинувального акта перешкоджають призначенню його до судового розгляду щодо суті, то клопотання захисника про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні заявлено передчасно, і з цих підстав воно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 291, 314, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, в порядку спрощеного провадження.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2021 за № 0000214 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її скарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.06.2022 о 14 год. 00 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_7