Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1898/19
Провадження № 1-кп/490/96/2020
У Х В А Л А

"07" вересня 2022 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Золотоноша Черкаської області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі та є засудженим

-01 жовтня 2018 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України - до 04 років позбавлення волі; судом ухвалювалось про його звільнення від відбуття покарання з випробуванням, але ухвалою Золотоніського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року він був направлений для реального відбуття покарання

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_4 звинувачений у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

2. По справі проведений судовий розгляд, судові дебати, обвинувачена висловила останнє слово та суд пішов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

3. Під час винесення вироку у нарадчій кімнаті з`ясувалось, що ухвалення судового рішення з дотримання встановленого у статтях 2, 7, 8, 20 Кримінального Процесуального Кодексу України загальних засад кримінального судочинства не є можливим.

3.1.Так, наразі до матеріалів кримінального провадження не долучена копія вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 жовтня 2018 року, що унеможливлює призначення ОСОБА_4 покарання відповідно до вимог діючого законодавства, а також - вирішення питань про наявність в діях, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, такої кваліфікуючої ознаки, як повторність.

Отже, всебічний та неупереджений розгляд цього кримінального провадження наразі не є можливим.
3.2. До того ж, за твердженнями в обвинувальному акті /після зміни обвинувачення/ стверджуваний злочин ОСОБА_4 вчинив "на початку травня 2017 року".

Визнаючи цю обставину під час судового розгляду, обвинувачений вказував, що в дійсності викрадення майна потерпілого здійснив шляхом вчинення неодноразових тотожних дій протягом декількох днів; останню з цих дій вчинив до настання 14 травня 2017 року.

При цьому до 14 травня 2017 року обвинувачений був неповнолітнім, в зв`язку із чим відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 52 Кримінального Процесуального Кодексу України участь захисника за умови вчинення злочину у цей період є обов`язковою. Проте, участі у цьому кримінальному провадженні захисник не приймає.

Таке не дає можливості розглянути це кримінальне провадження з дотриманням такої засади, як забезпечення права на захист.

4. Діючим Кримінально-процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що відповідно до частини 6 статті 9 КПК України суд виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу.

4.1. Оскільки ухвалення вироку за таких обставин суперечить вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства, через що взагалі не є можливим, суд вважає за необхідне, не ухвалюючи вирок по суті справи, діяти в силу засади законності за правилами застосування аналогічного кримінально-процесуального закону.

При цьому ситуацією, що є аналогічною той, яка склалась в процесі, суд вважає ситуацію, яка складається під час проголошення обвинуваченим останнього слова, адже під час останнього слова обвинуваченого, так само, як й під час наради суддів, сторони не мають можливості подавати докази, сторони не мають право ставити запитання та обмінюватись міркуваннями із приводу обставин справи та ходу судового розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 365 КПК України, яка регулює проголошення останнього слова обвинуваченого, у випадку, коли за наслідками останнього слова ухвалення вироку не є можливим, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

4.2. В цьому випадку таке відновлення не порушить прав сторін у справі.

За такого суд вважає за необхідне відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 365 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - та перевірку їх доказами.

Ухвала оскарженню не підлягаю.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =