Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

16 серпня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хурба Комсомольського району Хабаровського краю, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Каменського районного суду Свердловської області Російської Федерації від 14 березня 2014 року за ч.1 ст.105 КК РФ, який приведено у відповідність із законодавством України ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 14 вересня 2018 року є засудженим за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2022 року у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2022 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на необґрунтованість та невмотивованість ухвали суду першої інстанції.
Зазначає, що судом не враховано, що на момент подання заяви він відбув 8 років 6 місяців з призначеного судом покарання, з них більше 5 місяців у ДУ «Катеринівська ВК (№ 46) та не надано належної оцінки характеристиці відносно нього, характеру правопорушень, за які були накладені на нього стягнення, та які погашені. Не взято до уваги наявність у нього двох неповнолітніх дітей (розлучений, але планує повернутися в сім`ю).
Просить ухвалу Сарненського районного суду від 08 квітня 2022 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання.
До початку апеляційного розгляду засудженим подано заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі і просить її задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
На момент розгляду клопотання засудженим відбуто 3/4 частини призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 11 місяців 04 дні).
За вимогами ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Виправлення засудженого ? це не тільки виконання обов`язків, правил та вимог, визначених нормативними актами, а активна, усвідомлена поведінка, яка свідчить про повний відхід особи від неправомірних дій, і яка є прикладом для інших засуджених.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Судом першої інстанції надано належну оцінку характеризуючим даним щодо засудженого ОСОБА_6 у даній справі. Так, зокрема, судом першої інстанції встановлено і враховано, що засуджений перебуває в ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» з 25 жовтня 2021 року, де характеризується позитивно: є працевлаштованим на господарчому дворі, висловлює позитивні плани на майбутнє, регулярно відвідує заходи виховного впливу, включений до програми диференційованого виховного впливу «Професія». Відповідно до довідки про наявність стягнень та заохочень від 29 березня 2022 року ОСОБА_6 8 раз заохочувався за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, однак, одночасно останній мав 4 стягнення, останнє із яких було накладено 10 березня 2021 року.

За наведеного, надавши повну і всебічну оцінку всім встановленим обставинам справи при розгляді клопотання суд прийшов до обґрунтованого висновку, що поведінка ОСОБА_6 протягом часу відбуття покарання не є такою, що свідчить про виправлення засудженого, а відтак клопотання є передчасним і підстави для застосування відносно нього положень ст.81 КК України відсутні.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки належна поведінка, дотримання порядку та умов відбування покарання є для засуджених обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, процес виправлення та перевиховання має бути постійним та послідовним, призначене покарання, як захід примусу застосовано від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого, через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Колегія суддів вважає, беручи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини, що поведінка засудженого ОСОБА_6 не є бездоганною, зважаючи на застосовані стягнення стосовно засудженого за весь період відбування покарання, що свідчать про порушення засудженим правил і норм, які регулюють порядок відбування покарання, а застосовані щодо останнього заохочення, поряд зі стягненнями, не свідчать про те, що останній довів своє виправлення, яке є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання є передчасним, оскільки відсутні підстави вважати, що засуджений остаточно став на шлях виправлення.

Наведені у апеляційній скарзі доводи засудженого ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, не є у даному випадку безумовною підставою для застосування стосовно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Колегією суддів звернуто увагу і на дані щодо особи засудженого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, враховано також і призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання.

За наведеного, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 ? без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3