Справа № 947/7984/22
Провадження № 1-кс/947/8908/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000073 від 17.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, невстановлені наразі особи, дізнавшись про поклади корисних копалин (піску) поза межами населеного пункту на території Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області географічно наближені до транспортної розв`язки автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» Європейського автомобільного маршруту Е-95, що надає потенційні переваги у логістиці з транспортування піску, в якості будівельної сировини, за умов попереднього знищення на них щільно висадженого лісу, розробили злочинний план із заволодіння бажаним масивом земельних ділянок з метою уникнення у подальшому необхідності укладання відплатних цивільно-правових угод з користування землею, безперешкодного погодження надання надр у користування.

Будучи обізнаними про передачу протягом 2020-2021 років земельних ділянок, які розташовані поза межами населених пунктів у власність територіальних громад, невстановлені особи звернулись до окремих службових осіб Петровірівської сільської ради, які підтвердили прийняття у власність комунальну власність громади деградованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 52,9351 га з кадастровим номером :01:001:0949, що фактично була зайнята щільно висадженим лісом.

Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на підставі наказу від 05.12.2020 № 17-ОТГ передано Петровірівській сільській раді Ширяївського району Одеської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 6176,2346 га, які розташовані на території Березівського (Ширяївського) району Одеської області згідно з актом приймання-передачі, у тому числі земельну ділянку площею 52,9351 га з кадастровим номером :01:001:0949 за цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Державну реєстрацію права комунальної власності на вказану земельну ділянку проведено 07.04.2021.

Зазначена земельна ділянка разом із висадженим на ній лісом стали предметом злочинного посягання.

Достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка раніше використовувалась в якості земель сільськогосподарського призначення спільниками розроблено злочинний план, який передбачав:

1) приховування наявності на нелісових земельних ділянках стиглої за віком лісової рослинності (дерев порід Сосна кримська, Акація біла та інших), які висаджені у 2007 році ДП «Ширяївське лісове господарство» за програмою «Ліса України» 2005-2015 років та використовувались для потреб лісового господарства, як захисні ліси;

2) заволодіння правами на земельну ділянку площею 52,93 га під виглядом її безкоштовної приватизації громадянами для ведення особистого селянського господарства (згідно п. б) ч. 1 ст. 121 ЗК України до 2 га), шляхом підшукання та використання документів осіб, що мають право на безоплатну передачу земельних ділянок у власність, з подальшим їх відчуженням на користь однієї особи;
3) незаконної вирубки лісу;
4) зміни цільового призначення земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами.

Для реалізації злочинного плану невстановлені особи підшукали та залучили щонайменше 27 осіб, частина з яких надала копії паспортів, довідок з ІНН, а також підписала заяви про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, заяви про передачу земельних ділянок у власність, акти погодження меж земельних ділянок з суміжними землекористувачами, а також у подальшому погодились та здійснили відчуження прав на набуті земельні ділянки на користь однієї особи, у тому числі не за відплатними угодами (дарування).

У той же час окремі службові особи Петровірівської сільської ради, розуміючи вимоги ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України підготували від імені набувачів прав на земельні ділянки додатки до первинних звернень в якості графічних матеріалів на яких самостійно визначили бажане місце розташування земельних ділянок за рахунок земельної ділянки площею

52,9351 га з кадастровим номером :01:001:0949, які долучили до наданих невстановленою особою усіх 27 заяв, жодна з яких не містила відомостей про конкретне місце розташування на території компетенції вказаної сільської ради.
Розуміючи необхідність уникнення суспільного резонансу та попередження викриття протиправної схеми із нищення лісів, які відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Лісового кодексу України перебувають під охороною держави та є національним багатством України, а також знаючи про вичерпний перелік підстав первинного набуття права приватної власності на ліси, до яких зокрема не належить отримання земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, умисно не внесли відомості до самостійно складених графічних матеріалів щодо наявності на земельних ділянках лісових насаджень, оскільки їх відображення є підставою для мотивованої відмови для передачі земельних ділянок сільською радою у приватну власність.

Після чого службові особи Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області достовірно розуміючи, що погодження передачі вказаних земельних ділянок зайнятих лісом для сільськогосподарських, а не лісогосподарських потреб суперечить вимогам Лісового та Земельного кодексів України, передали вказані звернення на розгляд постійної депутатської комісії та доповіли під час засідання сесій ради 20.10.2021 та 22.12.2021 про наявність законних підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою, затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у приватну власність 22 осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , а також 03.11.2021 підписали акти погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами, згідно яких їм пред`явлені на місцевості межові знаки.
У період часу з 20.10.2021 по 03.11.2021 наразі невстановлені слідством особи діючи спільно з одним із набувачів права приватної власності на земельну ділянку, залучили до вчинення кримінального правопорушення сертифікованих інженерів-землевпорядників ТОВ «ІНАГРО ГРУПП» () та з 11.11.2021 по 17.11.2021 сертифікованих інженерів-землевпорядників ТОВ «Одеська проектна землевпорядна група» (), достовірно розуміючи, що у відповідності до вимог ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок комунальної власності у приватну власність для ведення особистого селянського господарства здійснюється органами місцевого самоврядування на підставі рішень, що приймаються на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, до складу якої у відповідності до ст.ст. 1, 50 Закону України «Про землеустрій» обов`язково входять матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, кадастровий план земельної ділянки (графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі суміжних земель, розміщення об`єктів нерухомого майна, природних ресурсів на цій земельній ділянці), а також розуміючи, що у відповідності до ст.ст. 26, 66 вказаного Закону, відповідальність за повноту і достовірність землевпорядної документації несе її розробник, тобто сертифіковані інженери-землевпорядники під час складання землевпорядної документації мали приховати дійсну інформацію про вид земельних угідь та наявність на них об`єктів рослинного світу лісів.
Залучені до вчинення кримінального правопорушення сертифіковані інженери-землевпорядники у період часу з 20.10.2021 по 25.11.2021 вказаних юридичних осіб приватного права усунули перешкоди та сприяли кримінальному правопорушенню із заволодіння земельними ділянками, шляхом надання засобів, а саме: виготовлення документації із землеустрою (Проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок
гр. ОСОБА_4 та іншим (всього 22 чоловіка) у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області (за межами населеного пункту) від 2021 року та її окремої складової частини Технічного звіту з кадастрової зйомки земельних ділянок
гр. ОСОБА_4 та іншим (всього 22 чоловіка) від 2021 року), яка має статус офіційної, до якої внесли недостовірні відомості в частині визначення складу угідь - «рілля» (код КВЗУ 001.01), замість правильного виду угідь ліси (код КВЗУ 005.00), укривши відомості про наявність об`єктів рослинного світу лісу на 22 земельних ділянках площею 2 га з кадастровими номерами :01:001:1257, :01:001:1258, :01:001:1248; :01:001:1256; :01:001:1262; :01:001:1252; :01:001:1260; :01:001:1263; :01:001:1264; :01:001:1255; :01:001:1268; :01:001:1266; :01:001:1253; :01:001:1249; :01:001:1259; :01:001:1267; :01:001:1250; :01:001:1247; :01:001:1251 та 2 земельних ділянках площею 8,5695 га та площею 0,3656 га, що не передані Петровірівською сільською радою Березівського району Одеської області у приватну власність.
У подальшому рішенням Петровірівської сільської ради від 22.12.2021
№ 662-VIII затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_4 та іншим (всього 22 особи) для ведення особистого селянського господарства 2 га, в тому числі: ріллі 2 га, на території Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області; передано безоплатно у власність ОСОБА_4 та іншим (всього 22 особи) для ведення особистого селянського господарства 2 га, в тому числі: ріллі 2 га, на території Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області.
На підставі вказаного рішення сільської ради у січні 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у період з 30.12.2021 по 06.01.2022 за громадянами проведено державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки.
Після набуття права власності на земельні ділянки громадянами у
січні-лютому 2022 року здійснено продаж та дарування частини земельних ділянок на користь ОСОБА_4 , яким 09.02.2022 створено ТОВ «Костянтинівський ПК» (, 66860, Одеська область, Березівський район, с. Ревова, вул. Центральна, 40, директор, засновник ОСОБА_4 ), основним видом діяльності якого є добування піску, гравію, глин і каоліну.
На даний час, на належних ОСОБА_4 земельних ділянках, вбачаються сліди копанок, що свідчить про геологічне вивчення цієї території з метою організації подальшого видобування корисних копалин.
Наприкінці січня - початку лютого 2022 року ОСОБА_4 та інші (усього 8 осіб) звернулись до Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області з метою отримання дозволу на розроблення детального плану території щодо земельних ділянок, які перебувають у його приватній власності та земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності загальною площею 60 га, з метою розміщення кар`єру з видобутку піску, отримавши рішення вказаної ради «Про розроблення детального плану території розміщення кар`єру з видобутку піску» від 02.02.20022 № 692-VII.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Лісового кодексу зазначено, що ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Водночас Лісовий кодекс України встановлює вичерпний перелік підстав первинного набуття права приватної власності на ліси.
Власники землі наразі набули право приватної власності на ліс, фактично розташований на них з 2007 року в силу положень ч. 3 ст. 373 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 79 Земельного кодексу України, незважаючи на те, що правоустановчі документи містять неправдиві відомості щодо відсутності на цих землях будь-яких об`єктів рослинного світу, зокрема недостовірні відомості щодо виду угідь рілля, замість правильного виду ліси.
Отже, оформлення права приватної власності на земельну ділянку комунальної власності, на підставі підробленої документації із землеустрою, яка містила завідомо недостовірні (неправдиві) відомості стосовно виду угідь рілля, замість правильного виду ліси, не змінює правовий режим фактично розташованого на цій землі лісу, як предмета матеріального світу нерухомої речі, зокрема об`єкта рослинного світу та типу природних комплексів (екосистеми), в розумінні 1-3 ст. 1, ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України, щодо якого виникають цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує та не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільства.

З урахуванням зазначених положень вказаних нормативно-правових актів на громадян та юридичних осіб, які мають у приватній власності ліси, у тому числі розповсюджуються положення ч. 2 ст. 14 Лісового кодексу України, які передбачають обов`язки:

1) вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування відповідно до цього Кодексу;

2) забезпечувати охорону, захист, відтворення і підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей та покращання родючості ґрунтів, виконувати інші заходи відповідно до вимог лісового законодавства;

3) дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів;

4) вести лісове господарство та використовувати лісові ресурси способами, які не завдають шкоди навколишньому природному середовищу, забезпечують збереження корисних властивостей лісів і створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення;

5) вести первинний облік лісів, надавати в установленому законодавством порядку статистичну звітність та інформацію про стан лісів і використання лісових ресурсів;

6) забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Лісового кодексу України встановлено, що лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Лісові відносини, що виникають при використанні землі, надр, вод, а також відносини щодо охорони, використання й відтворення рослинного та тваринного світу, не врегульовані цим Кодексом, регулюються відповідними законодавчими актами.

Отже, у правовідносинах щодо використання й відтворення лісів, як об`єкту рослинного світу, норми Лісового кодексу України мають вище юридичну силу перед іншими законодавчими актами.

Лісовими ресурсами є деревні, технічні, лікарські та інші продукти лісу, що використовуються для задоволення потреб населення і виробництва та відтворюються у процесі формування лісових природних комплексів. До лісових ресурсів також належать корисні властивості лісів (здатність лісів зменшувати негативні наслідки природних явищ, захищати ґрунти від ерозії, запобігати забрудненню навколишнього природного середовища та очищати його, сприяти регулюванню стоку води, оздоровленню населення та його естетичному вихованню тощо), що використовуються для задоволення суспільних потреб (ст. 6 Лісового кодексу України).

Так, 24.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 (справа № 947/8328/22, провадження № 1-кс/947/4277/22) проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході вищевказаного обшуку слідчим виявлено та вилучено речі та документи, що мають значення для досудового розслідування, а саме:

- договір дарування НВІ 827505 за реєстраційним номером № 1917 на 1 арк.;

- довіреність ВТА 560123 за реєстровим № 1520 на 1 арк.;

- копія акту прийому-передачі жилого приміщення № 108-А від 10.06.2012

на 1 арк.;

- копія акту прийому передачі нежилого приміщення №108 від 10.06.2012

на 1 арк.;

- акт № ОУ-0000074 здачі-приймання робіт від 18.01.2013 на 1 арк.;

- акти № ОУ-0000039 здачі-прийняття робіт від 14.01.2013 на 1 арк.;

- лист від 16.01.2013 на 1 арк.;

- довіреність № 01 від 10.01.2013 на 1 арк. в двох примірниках;

- акт здачі-приймання послуг за договором № У/2013/05 про надання консультаційних послуг від 25.03.2013 на 1 арк.;

- акт здачі-приймання послуг до договору № У/2013/02 про про надання консультаційних послуг від 11.02.2013 на 1арк.;

- договір № У/2013/02 про надання консультативних послуг від 11.02.2013

на 2 арк.;

- додаток № 1 до договору № 831353 від 26.09.2011 на 1 арк.;

- договір № 831353 від 26.09.2011 про надання про надання телекомунікаційних послуг на 3 арк.;

- квитанція про оплату послуг зв`язку від 26.09.2011 на 2 арк.;

Того ж дня, процесуальним керівником з дотриманням вимог ст.110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2022 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене у ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 . Одеським апеляційним судом 15.08.2022 винесено ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту майна, вилученого за вказаною адресою повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

Також, оскільки обшук за вказаною вище адресою проведено 24.06.2022 (п`ятниця), звернення з клопотанням про арешт вилученого майна стало можливим лише наступного робочого дня 27.06.2022 (понеділок).

З урахуванням викладеного, прокурором у даному клопотанні ставиться питання щодо поновлення строку для звернення з клопотанням про арешт майна, так як обшук проведено у останній робочий день тижня п`ятницю 24.06.2022, а клопотання про арешт майна фізично подано у наступний робочий день понеділок 27.06.2022, оскільки підготовка клопотання завершена 25.06.2022 та можливості реєстрації поштової відправки від органів прокуратури та вхідної реєстрації в суді не було через вихідні дні, що є об`єктивною причиною пропуску строку для звернення до суду.

Водночас, у даному випадку після повернення апеляційним судом клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків строки мають інший порядок перебігу та встановлюються відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України у самій ухвалі про таке повернення.

Так, прокурором 25.08.2022 до Київського районного суду м. Одеси подано клопотання про арешт майна за вказаною вище адресою після усунення недоліків.

Водночас, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.08.2022 повернуто клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 для усунення недоліків.

Зазначену ухвалу надано стороні обвинувачення 08.09.2022.

Отже, після усунення недоліків, що викладені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 та ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 25.08.2022,прокурор у межах встановлених 72 годин після отримання копії останньої ухвали звертається до суду з даним клопотанням, оскільки вилучені оригінали документів мають доказове та вагоме значення для повного та неупередженого досудового слідства, необхідності проведення судових експертиз, які призначені в ході проведення досудового розслідування.

Крім того, в ході обушку виявлено, та вилучено, документи які містять індивідуально визначені особливості, та на яких містяться зразки підпису ОСОБА_4 . Таким чином, з метою, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, експертами/спеціалістами індивідуально визначених особливостей які містяться на документах, слідчим і було вилучено вищезазначену документацію.

Отже, вилучені документи необхідні для направлення їх до експертного центру, як порівняльні зразки для проведення судової почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 , просив відмовити у задоволенні клопотання, із посиланням на необґрунтованість доводів викладених в ньому та порушенням строків звернення до суду.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про залучення речових доказів від 24.06.2022 року, згідно якої вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, зазначені в клопотанні документи потрібні для проведення судової почеркознавчої експертизи, яка було призначена у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Крім того, вивчивши матеріали додані до клопотання та враховуючи викладені прокурором обставини, слідчий суддя вважає, що процесуальний строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна пропущений слідчим з поважних причин та підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк для звернення з клопотанням про арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку від 24.06.2022 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000073 від 17.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.364 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 24.06.2022, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- договір дарування НВІ 827505 за реєстраційним номером № 1917 на 1 арк.;

- довіреність ВТА 560123 за реєстровим № 1520 на 1 арк.;

- копію акту прийому-передачі жилого приміщення № 108-А від 10.06.2012

на 1 арк.;

- копію акту прийому передачі нежилого приміщення №108 від 10.06.2012

на 1арк.;

- акт № ОУ-0000074 здачі-приймання робіт від 18.01.2013 на 1 арк.;

- акти № ОУ-0000039 здачі-прийняття робіт від 14.01.2013 на 1 арк.;

- лист від 16.01.2013 на 1 арк.;

- довіреність № 01 від 10.01.2013 на 1 арк. в двох примірниках;

- акт здачі-приймання послуг за договором № У/2013/05 про надання консультаційних послуг від 25.03.2013 на 1 арк.;

- акт здачі-приймання послуг до договору № У/2013/02 про про надання консультаційних послуг від 11.02.2013 на 1арк.;

- договір № У/2013/02 про надання консультативних послуг від 11.02.2013

на 2 арк.;

- додаток № 1 до договору №831353 від 26.09.2011 на 1 арк.;

- договір № 831353 від 26.09.2011 про надання про надання телекомунікаційних послуг на 3 арк.;

- квитанцію про оплату послуг зв`язку від 26.09.2011 на 2 арк.;

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1