Справа № 140/335/18
Провадження № 1-в/930/15/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2022 року Немирівський районний суд
Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, відповідно до якого просив, грошові кошти в сумі 38 720 гривні, автомобіль марки «RENAULT KANGOO» на польській реєстрації з д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного автомобіля серії НОМЕР_3 , які зберігаються у відділі поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на які накладено арешт ухвалою Немирівського районного суду від 21 серпня 2018 року, з метою виконання вироку суду від 22.01.2021 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 шкоди, передати ОСОБА_5 в межах стягнення 55 894 гривні.

Мотивуючи своє клопотання тим, що вироком Немирівського районного суду від 22 січня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого в ч. 1 ст. 190 КК України і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, його ж визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі п.п. г, є ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» його було звільнено від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов заявника ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди заподіяної злочином - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну школу в сумі 20 894 грн. та моральну шкоду в сумі - 20 000 грн., а також за оплату послуг адвоката в розмірі 15 000 гри., а всього стягнуто - 55 894 грн.

Та задоволено ряд цивільних позовів інших потерпілих.

Під час підготовчого судового засідання по вказаній кримінальній справі за клопотанням ОСОБА_5 ухвалою Немирівського районного суду від 21 серпня 2018 року в цілях забезпечення його цивільного позову, який в послідуючому був задоволений повністю, було накладено арешт на вилучені працівниками поліції 23 січня 2018 року у обвинуваченого ОСОБА_6 , належні йому грошові кошти в сумі 38 720 грн., мобільні телефони марки «NOKIA», брелок від автомобіля, грошові кошти в сумі 135 грн., автомобіль марки «RENAULT KANGDO» на польській реєстрації та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля.

Після вступу вироку в законну силу, після його оскарження обвинуваченим в апеляційному порядку, ОСОБА_5 , було видано Немирівським районним судом виконавчий лист, який ним було направлено для примусового виконання, однак державний виконавиць немає змоги виконати рішення суду щодо стягнення з боржника на користь заявника 55 894 гривні за рахунок належного боржнику майна, на яке накладено арешт для забезпечення саме позову ОСОБА_5 , так як у вироку суду не зазначено було долю цих коштів та речей.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_5 , вважає, з врахуванням того, що арешт на вказані вище кошти та речі боржника був накладений судом саме для забезпечення його позову, який був задоволений повністю, першочергово повинно бути задоволено саме його вимоги в частині виконання вироку суду за рахунок грошових коштів та речей, які зберігаються у працівників поліції відділу № 5 Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Представник заявника ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в повному обсязі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Частиною ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Відповідно до ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 21.08.2018, в цілях забезпечення цивільного позову ОСОБА_5 , накладено арешт на вилучені у ОСОБА_6 23.01.2018 року грошові кошти в сумі 38 720 грн., мобільний телефон марки «NOKIA» з ІМЕІ НОМЕР_4 та ІМЕІ НОМЕР_5 , у якому встановлена сім-картка з номером телефону НОМЕР_6 , брелок від автомобіля, грошові кошти в сумі 135 грн., мобільний телефон марки «NOKIA» з ІМЕІ НОМЕР_7 з сім-карткою НОМЕР_8 , автомобіль марки «RENAULT KANGOO» на польській реєстрації з д/н НОМЕР_1 , номер кузова якого НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного автомобіля серії НОМЕР_3 .
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області, який залишений без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.04.2021, задоволено цивільні позови потерпілих, в тому числі потерпілого потерпілих ОСОБА_5 відповідно до якого, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну школу в сумі 20 894 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн., а також оплати на послуги адвоката в розмірі 15000 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Положення п.12 ч.1ст.368 КПК України кореспондуються із положенням п.8 ч.1ст. 264 ЦПК України, якими визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи є підстави для скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, вироком Немирівського районного суду Вінницької області, який залишений без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.04.2021, скасовано арешт по повернуто ОСОБА_6 два мобільних телефони марки «NOKIA.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).
Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.
Згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.
Судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, та у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 766/21865/17.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що у задоволені клопотання потерпілого про скасування арешту майна, яке належить засудженому ОСОБА_6 та передачі вказаного майна в межах стягнення потерплому ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 419, 424 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1