Справа № 444/246/22
Провадження № 1-кп/444/133/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000648, внесеного 28.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременець, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, не інвалід, непрацюючого, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 04.01.2018р., орган, що видав 6119 , ІПН -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ковель, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, не інвалід, непрацюючого, паспорт № НОМЕР_2 , виданий 04.09.2019р., орган, що видав 0717, ІПН НОМЕР_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , 27.06.2021 приблизно о 22:10 год., керуючи автомобілем марки «BMW-525», реєстраційний номер НОМЕР_4 (іноземна реєстрація), та рухаючись ним автодорогою «Північний підхід до м. Львова» в напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки в районні 3 км.+700м., що у м. Дубляни, Львівського району, Львівської області, порушив
вимоги Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, Розділу 2 п. п. 2.3 б), д), Розділу 10 п. п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку, при виїзді на смугу зустрічного руху з метою повороту ліворуч, не переконався в тому, що цим маневром не буде створено небезпеки чи перешкоди для руху іншим його учасникам, зокрема не надав дорогу зустрічному транспортному засобу марки «BMW-120d» реєстраційний номер НОМЕР_5 (іноземна реєстрація), під керуванням водія ОСОБА_4 , який також рухався з порушенням правил дорожнього руху, зокрема з перевищенням швидкості біля 98.. 100 км/год. (дозволена швидкість руху - 50 км/год), що призвело до зіткнення вищевказаних транспортних засобів, в результаті чого
пасажири автомобіля «BMW-320» неповнолітня ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм ОСОБА_3 вимог Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, Розділу 2 п. п. 2.3 б), д), Розділу 10 п. п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху.
Таким чином, ОСОБА_3 , порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження
неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 сг. 286 КК України.
ОСОБА_4 , 27.06.2021 приблизно о 22:10 год., керуючи автомобілем марки «BMW-120d», реєстраційний номер НОМЕР_5 (іноземна реєстрація), рухаючись ним по автодорозі «Північний підхід до м. Львова» в напрямку з м. Львова до с. Гамаліївка, при проїзді її ділянки в районні 3 км. + 700 м., у м. Дубляни, Львівського району, Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.5, п. 1.10 ( в частині значення терміну «населений пункт»); Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 12 п. п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він перевищив швидкість руху на ділянці, де максимально дозволена швидкість руху у населеному пункті складала 50 км/год, вів свій транспортний засіб зі швидкістю біля 98.. 100 км/год, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зменшив швидкості руху керованого ним автомобіля до допустимої у населеному пункті, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді виїзду на його смугу транспортного засобу марки «BMW-525», реєстраційний номер р.н. НОМЕР_4 (іноземна реєстрація), під керуванням водія ОСОБА_9 '., який на той час пересікав її, виконуючи лівий поворот із авгодороги «Північний підхід до м. Львова» з порушенням правил дорожнього руху (не переконався в тому, що цим маневром не буде створено небезпеки чи перешкоди для руху іншим його учасникам) не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки, що призвело до зіткнення вищевказаних транспортних засобів, в результаті чого пасажири вказаного автомобіля «BMW-320» неповнолітня ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог Розділу 1 п. п. 1.5, п. 1.10 ( в частині значення терміну «населений пункт»); Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 12 п. п. 12.3, 12.4, 12.9 б) .
Таким чином, ОСОБА_4 , порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини у вчиненні кримінального правопорушення, свою вину визнав повністю. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини у вчиненні кримінального правопорушення, свою вину визнав повністю. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 , її законний представник ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду подали письмові заяви, в яких просили суд справу розглядати у їх відсутності. Крім цього у даних заявах висловили свою думку відносно покарання, а саме просили не позбавляти волі обвинувачених та не позбавляти їх права керувати транспортними засобами.
Учасники кримінального провадження щодо розгляду такого у відсутності потерпілих не заперечили.
А тому у відповідності до ст. 325 КПК України та з врахуванням думки учасників даного кримінального провадження, судом вирішено розгляд даного кримінального провадження проводити за відсутності потерпілих.
Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченою, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніві у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.
Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_8 ..
Кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та обставини, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Водночас, зважаючи на вищевказані обставини, а також враховуючи думку потерпілих, які просили не застосувавати покарання пов`язане з позбавленням волі суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.
Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, враховуючи думку потерпілих щодо не застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткового покарання, приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.
Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_4 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та обставини, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Водночас, зважаючи на вищевказані обставини, а також враховуючи думку потерпілих, які просили не застосувавати покарання пов`язане з позбавленням волі суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, враховуючи думку потерпілих щодо не застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання, приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений на майно згідно з ухвалами слідчого судді від 30.06.2021 року, необхідно скасувати.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у зв`язку із ухваленням обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Так як суд прийшов до висновку про ухвалення обвинувального вироку, а тому дана сума підляга стягенню з обвинуваченого в користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення його права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_3 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення його права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений на майно згідно з ухвалами слідчого судді від 30.06.2021 року ( справа № 461/5389/21; провадження № 1-кс/461/3702/21 та справа № 461/5389/21, провадження № 1-кс/461/3703/21), необхідно скасувати.
Речові докази, а саме:
1) автомобіль марки " BMW 525", реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 - повернути власнику.
2) автомобіль марки " BMW 120d", реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ТзОВ "МОТО ГРУПС" - повернути власнику.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави 17161,50 грн. витрат на залучення експертів.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1