У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2022 Справа №607/8497/22

провадження № 1-кс/607/2628/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_4 ; слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
встановила:

слідчому судді надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_4 просить скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 червня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000066, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2022 року та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування. Крім цього, просила з`ясувати правомірність дій слідчого щодо розгляду та закриття справи й притягнути останнього до відповідальності.
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що 30 червня 2022 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження №0000066, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В даному кримінальному провадженні вона є потерпілою, оскільки внаслідок цього кримінального правопорушення загинув її батько ОСОБА_6 , 1976 року народження. Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а також є упередженим з боку слідчого ОСОБА_5 .
Зокрема зазначає, що слідчий ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження 30 червня 2022 року у день, коли судом було назначено дату розгляду справи стосовного його відведення. Упередженість з боку слідчого проявилася тим, що на початку розслідування він запевнив її у тому, що її батько був мертвий на момент ДТП, однак жодних аргументів так стверджувати у нього не було, окрім його слів, що таких справ в нього було безліч. На її слова, що зачекаємо на висновки судово-медичної експертизи відповів, що нічого іншого вона не покаже. Просить зауважити, що батько загинув саме від нанесених травм, але слідчий хотів запевнити в іншому. Також, протягом всього розслідування слідчий говорив, що водій не винен, хоча слідство по факту це ще не підтвердило, неодноразово наводились приклади що зрозумійте, це була ніч, на місці водія міг би бути я або ви. Вважає, що все це було зробленою з метою підготувати її до результатів розслідування, а також більш лояльного ставлення до водія та самої ситуації. Слідчий, насамперед, не повинен спонукати жодну сторону до певних дій, а тим більше не маючи результатів слідства постійно наголошувати, що водій не винен.
Стосовно самого розслідування вважає, що воно проведено не повноцінно та халатно, все розслідування базується на показах водія, швидкість руху не встановлена жодною експертизою і вказана виключно зі слів водія, який є зацікавленою стороною. Також, у постанові про закриття кримінального провадження вказано, що водій застосував екстрене гальмування, однак жодних доказів цьому немає, оскільки це не підтверджено експертизою, а слідів гальмівного шляху не виявлено. Згідно п.12.3 ПДР України, в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Жодних слідів гальмування не виявлено, окрім показів водія. При застосуванні екстреного гальмування сила удару була б меншою, що могло б завдати меншу кількість травм для потерпілого та надати можливість вижити. Для неї є незрозумілим, як слідство закриває кримінальне провадження, не відправивши його до суду, базуючись лише на показах водія. Також, не був прорахований маневр для виїзду на узбіччя, аргументуючи це небезпекою для водія, але узбіччя не вело у густо насаджену посадку, чи обрив і дозволяло його виконати.
Згідно ПДР України водій повинен забезпечити безпеку руху і обрати безпечну швидкість, при якій він може загальмувати за будь-яких обставин, водієм ця швидкість не була обрана і взагалі об`єктивно не встановлено, з якою швидкістю він рухався. Також, вона не отримала документів про медичний огляд водія таксі перед виїздом та огляд транспортного засобу, також його технічний, огляд який повинен проводитись у визначений законом термін. Відмову слідчий аргументує тим, що їх немає в матеріалах справи, проте він їх не затребував у водія. Водій на місці події не викликав швидку та наряд поліції, а незважаючи на пункт 2.10. ПДР залишив місце ДТП, не зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки. Водій не мав права переміщувати потерпілого, оскільки своїми діями міг завдати додаткових пошкоджень потерпілому, що могло призвести до смерті. Також, не було проведено експертизу пропускної здатності усіх вікон автомобіля, що могло спричинити погіршення видимості, причиною чого міг стати наїзд на потерпілого.
З цих підстав для неї незрозуміло, як можна закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, якщо не встановлено дійсної швидкості руху, не встановлено жодних слідів гальмування і є причинно-наслідковий зв`язок у смерті її батька з нанесенням трави від ДТП.
Посилаючись на наведене, просила задовольнити скаргу.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладеній у ній. Також, подала в судовому засіданні клопотання, в якому просить суд встановити, чи станом на 18 липня 2022 року автомобіль Мазда 6, н.з. НОМЕР_1 , зберігається на спеціальному майданчику ВП № 2 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, чи був повернутий водієві. У випадку, якщо автомобіль був повернутий, просить накласти арешт на нього для забезпечення подальших слідчих дій із ним.
Старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги. Вказав, що кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Стосовно доводів скаржника про встановлення швидкості руху на підставі лише одних пояснень ОСОБА_7 зазначив, що вказані пояснення є єдиними даними щодо швидкості руху автомобіля, який здійснив наїзд (переїзд) через ОСОБА_6 , оскільки будь-яких інших джерел отримання такої інформації не встановлено, немає жодних очевидців події чи її фіксації. Таким чином, вказані показання, які надав ОСОБА_7 щодо швидкості руху автомобіля, стали вихідними даними при призначенні відповідних експертиз. Автотехнічна експертиза показала, що водій не мав технічної можливості шляхом застосування екстреного гальмування уникнути наїзд (переїзд) лежачого пішохода або здійснити його безпечний об`їзд.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу, долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 00000660, слідчий суддя приходить до такого висновку:
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000066 від 06 лютого 2022 року, слідчою групою, в склад якої зокрема входить старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 ,здійснювалось досудове розслідування за фактом наїзду 05 лютого 2022 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 , керованим ним автомобілем Мазда 6, н.з. НОМЕР_1 , під час руху по центральній вулиці через с. Бережанка Кременецького району, в напрямку с. Велика Білка Кременецького району, на ОСОБА_6 , 1976 року народження, який лежав на проїзній частині дороги та від отриманих травм останній помер.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_4 , яка є дочкою померлого ОСОБА_6

30 червня 2022 року старшим слідчим в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 06 лютого 2022 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим встановлено, що 05 лютого 2022 року о 22 год. 08 хв. у відділення поліції № 2 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення медсестри приймального відділення КНП «Лановецька міська лікарня» про те, що у вказану лікарню на автомобілі доставлено чоловіка без ознак життя. Вказане повідомлення зареєстровано у інформаційно-телекомунікаційний системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 2 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за № 479.

Розглядом вказаного повідомлення встановлено, що 05 лютого 2022 року приблизно о 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «MAZDA 6», р.н. НОМЕР_1 , та, рухаючись по вулиці села Бережанка Кременецького району, допустив переїзд через ОСОБА_6 , 1976 р.н., який лежав на проїзній частині дороги. Одразу після ДТП, з метою врятування життя потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 помістив його у автомобіль «MAZDA 6» та доставив до КНП «Лановецька міська лікарня», де була констатована його смерть.

06 лютого 2022 року відомості про дану ДТП в порядку ст. 214 КПК України СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 та розпочато досудове розслідування із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась на проїзній частині центральної вулиці с. Бережанка Лановецької територіальної громади Кременецького району Тернопільської області, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (у населеному пункті). Проїзна частина дороги в місці ДТП має незначне заокруглення вправо та ухил на підйом, величиною 3.5 %, у напрямку руху автомобіля «MAZDA 6», із вологим, дещо підмерзлим, асфальтобетонним покриттям. Вона призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках. Дорожня розмітка відсутня. Загальна ширина проїзної частини становить 3,5 м. З обох сторін до проїзної частини примикають узбіччя, покриття яких снігові та зледенілі.

Громадянин ОСОБА_6 у стані важкого отруєння етиловим алкоголем (4,09 проміле етилового спирту в крові) лежав (перебував у горизонтальному положенні) на проїзній частині дороги, поперек до її країв, чим порушив вимоги п.п. 1.5 та 4.14 (г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Водій ОСОБА_7 , 1972 року народження, керуючи технічно справним автомобілем «MAZDA6», н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, без пасажирів та вантажу, рухався зі сторони м. Ланівці у бік с. В. Білка. Керований транспортний засіб із швидкістю 50 км/год. вів проїзною частиною на відстані 0,7 м. від правих коліс до правого її краю. На момент керування транспортним засобом водій ОСОБА_7 був тверезим.

Виявивши ОСОБА_6 , який лежав на проїзній частині дороги та який створював перешкоду для руху, водій ОСОБА_7 , у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР, застосував екстрене гальмування та відворот керма вліво, однак запобігти наїзду (переїзду) не зміг, так як не мав для цього технічної можливості.

Внаслідок наїзду (переїзду) ОСОБА_6 спричинено поєднану травму грудей та живота з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, що супроводжувалось внутрішньою кровотечею і призвела дот масивної крововтрати.

На підтвердження викладених обставин ДТП, слідчим в постанові наведено зібрані органом досудового розслідування докази та зроблено висновок на їх підставі про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що причиною настання ДТП є порушення пасажиром ОСОБА_6 вимог ПДР; у діях водія ОСОБА_7 не встановлено порушень ПДР, які б призвели до даної ДТП, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що наведені слідчим в оскаржуваній постанові обставини, дійсно відповідають змісту доказів, які містяться в протоколах слідчих дій, висновках експертів та інших документах, зібраних органом досудового розслідування.

Зокрема, з висновку судового експерта за №99 від 09 березня 2022 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи вбачається, що між тілесними ушкодженнями, які отримані громадянином ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Незадовго до настання смерті ОСОБА_6 у значній кількості вживав алкогольні напої, що підтверджується наявністю запаху алкоголю від порожнин та внутрішніх органів при розтині його трупа, а також результатом експертизи взірців крові та сечі із нього, виконаній у відділенні судово-медичної токсикології, при якій виявлено етиловий спирт в концентрації: в крові 4,09% (проміллє), в сечі 3,75% (проміллє). Така його кількість в крові, стосовно живих осіб, може відповідати стану важкого отруєння етиловим алкоголем.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/120-22/1764-ІТ від 24 березня 2022 року, система рульового керування, колеса та шини, фари головного світла та робоча гальмова система вказано вище автомобіля Мазда 6, на момент ДТП перебували у справному стані та вимогам ПДР відповідали.

Як вбачається із висновку експерта № СЕ-19/120-22/1762-ІТ, за результатами судової транспортно-трасологічної експертизи наїзд автомобіля Мазда 6 відбувся у поперечному напрямку в межах проїзної частини дороги центральної вулиці с. Бережанка Кременецького району , у повздовжньому напрямку в місці, що дещо передує початку утворення ділянки слідової інформації, зафіксованої у протоколі огляду місця події та на план-схемі під умовними позначеннями № 1 та № 2 і № 3, якщо переміщатись у напрямку руху цього транспортного засобу.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/120-22/3738-ІТ від 27 квітня 2022 року за результатами проведеної автотехнічної експертизи, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Мazda 6» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12., 12.4 ПДР України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Мazda 6», з моменту виникнення перешкоди для руху (виявлення людини, яка лежить на проїзній частині дороги), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзд (переїзд) лежачого пішохода або здійснити його безпечний об`їзд. При заданому слідством комплексі вихідних даних, при умові, що стан дорожнього покриття вологий асфальтобетон, невідповідностей в діях водія автомобіля «Мazda 6» вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України не вбачається. При заданому слідством комплексі вихідних даних, при умові, що стан асфальтобетонного дорожнього покриття дещо підмерзле, дії водія автомобіля «Мazda 6» не відповідали вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України, однак і при своєчасному застосуванні гальмування, під час руху транспортного засобу з безпечною швидкістю по умові видимості у напрямку руху 33...39 км/год, водій не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзд (переїзд) лежачого пішохода або здійснити його безпечний об`їзд, тому встановлена невідповідність вказаним вимогам не перебуває в причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в діях водія автомобіля «Мazda 6» не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В даних особливостях дорожньої обстановки, в якій експертним (розрахунковим) шляхом визначення фактичної швидкості руху автомобіля «Мazda 6» встановити не надається можливим, оцінка дій водія транспортного засобу вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, лише на основі заданої швидкості руху, не потребує спеціальних знань в області автотехніки та може бути вирішена слідством самостійно, шляхом простого арифметичного порівняння. При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди та заданому слідством комплексі вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані із виникненням перешкоди для руху (виявлення людини, яка лежить на проїзній частині дороги) на такій відстані до автомобіля «Мazda 6» в межах якої водій керованого транспортного засобу був позбавлений технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзд (переїзд) лежачого пішохода або здійснити його безпечний об`їзд.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено той факт, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є порушення пішоходом ОСОБА_6 вимог ПДР України, а саме: п. 1.5, згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 4.14 (ґ), згідно якого, пішоходам забороняється затримуватись і зупинятись на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

У поданій скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що досудове розслідування проведено не повноцінно та халатно, все розслідування базується на показах водія, швидкість руху не встановлена жодною експертизою і вказана виключно зі слів водія, який є зацікавленою стороною. Також, у постанові про закриття кримінального провадження вказано, що водій застосував екстрене гальмування, однак жодних доказів цьому немає, оскільки це не підтверджено експертизою, а слідів гальмівного шляху не виявлено. При застосуванні екстреного гальмування сила удару була б меншою, що могло б завдати меншу кількість травм для потерпілого та надати можливість вижити. Також, не був прорахований маневр для виїзду на узбіччя, аргументуючи це небезпекою для водія, але узбіччя не вело у густо насаджену посадку, чи обрив і дозволяло його виконати. Також, вона не отримала документів про медичний огляд водія таксі перед виїздом та огляд транспортного засобу, також його технічний огляд який повинен проводитись у визначений законом термін. Водій на місці події не викликав швидку та наряд поліції, а незважаючи на пункт 2.10. ПДР залишив місце ДТП не зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки. Водій не мав права переміщувати потерпілого, оскільки своїми діями міг завдати додаткових пошкоджень потерпілому, що могло призвести до смерті. Також, не було проведено експертизу пропускної здатності усіх вікон автомобіля, що могло спричинити погіршення видимості, причиною чого міг стати наїзд на потерпілого.
Слідчий суддя, вирішуючи поставлені питання, вважає за необхідне зазначити наступне.
Стосовно доводів ОСОБА_4 про те, що швидкість руху не встановлена жодною експертизою і вказана виключно зі слів водія, який є зацікавленою стороною, слід зазначити наступне.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що окрім показань ОСОБА_7 в матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які інші дані, які б давали можливість встановити швидкість руху автомобіля при ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_6 . Таким чином, слідчим при призначенні автотехнічної експертизи було надано судовому експерту вихідні дані, можливість встановлення яких була надана лише з показань ОСОБА_7 які свідка (протокол його допиту від 07 лютого 2022 року).

Щодо доводів ОСОБА_4 про те, що у постанові про закриття кримінального провадження вказано, що водій застосував екстрене гальмування, однак жодних доказів цьому немає, оскільки це не підтверджено експертизою, а слідів гальмівного шляху не виявлено та при застосуванні екстреного гальмування сила удару була б меншою, що могло б завдати меншу кількість травм для потерпілого та надати можливість вижити, слід зазначити наступне.
Дійсно, згідно даних протоколу огляду місцевості з план-схемою від 06 лютого 2022 року зафіксовано відсутність гальмівного шляху, однак зазначеною експертизою від 27 квітня 2022 року також встановлено і той факт, що при заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Мазда 6», з моменту виникнення перешкоди для руху (виявлення людини, яка лежить на проїзній частині дороги), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзд (переїзд) лежачого пішохода або здійснити його безпечний об`їзд.

Зазначені доводи в частині застосування екстреного гальмування для зменшення швидкості руху, що могло б завдати меншу кількість травм для потерпілого та надати можливість вижити останньому, базуються виключно на припущеннях скаржника та жодними доказами не підтверджуються.
Стосовно усіх інших доводів скарги слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 зверталася до слідчого із заявою (клопотанням) в порядку ч. 1 ст. 220 КПК України про проведення додаткових слідчих дій та експертиз (а.п. 155-158).

Постановою слідчого від 03 червня 2022 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання та вказана постанова слідчого нею не оскаржувалась.

Також, слід відмітити, що вивченням матеріалів кримінального провадження, встановлено, що вихідні дані, надані для експертизи від 27 квітня 2022 року, відповідають даним, що зафіксовані у протоколах проведених слідчих дій, зокрема протоколі огляду місцевості від 06 лютого 2022 року, висновках автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз, а також даним проведеного слідчого експерименту 03 квітня 2022 року, під час якого була зокрема визначена конкретна видимість пішохода та видимість у напрямку руху (загальна видимість). При цьому, як вбачається із рапорту слідчого від 03 квітня 2022 року потерпіла повідомила, що не бажає брати участь у слідчому експерименті.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що за результатами розгляду скарги потерпілої встановлено, що оскаржувана постанова відповідає даним, які містяться в зібраних органом досудового розслідування доказам; порушень вимог КПК України, які б ставили під сумнів результати проведених слідчих дій, не встановлено, як і будь-яких обставин, які б свідчили про неповноту проведеного досудового розслідування чи не вирішення порушених під час досудового розслідування питань, клопотань потерпілої сторони.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
На переконання слідчого судді цим вимогам КПК України оскаржувана постанова відповідає.
З наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постанови старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 червня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 06 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а відтак про відсутність підстав для її скасування.
Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, відповідно і в клопотанні про арешт автомобіля також.
З наведеного, керуючись ст.ст. 94, 110, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 червня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 06 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1