Справа № 303/3537/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/288/22, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2022 року задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 .

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 24 липня 2022 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 27 травня 2022 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186 КК України. Відповідно до клопотання, 14 травня 2022 року, приблизно о 14 год 00 хв, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , помітили потерпілу ОСОБА_9 , яка мала на шиї золотий ланцюг, і в цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна потерпілої. Діючи зі злочинним умислом ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю на вчинення злочину, будучи поруч з будинком АДРЕСА_3 , залишився спостерігати за прилеглою до місця вчинення злочину територією та своєчасного інформування про появу випадкових перехожих чи транспортних засобів, забезпечуючи можливість безперешкодного здійснення відкритого викрадення чужого майна, прихованості дій ОСОБА_5 , а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна, а тим часом, ОСОБА_5 , переслідуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_8 на відкрите викрадення чужого майна потерпілої, підійшов з переду до ОСОБА_9 , та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, зірвав з її шиї частину золотого ланцюга, вагою 4 грам, завдавши їй фізичного болю, після чого з викраденою частиною золотого ланцюга, побіг у напрямку будинку АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_8 залишили місце вчинення злочину. Цими злочинними діями ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривень. 16 травня 2022 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи що в Україні введено воєнний стан, перебуваючи біля автобусної зупинки по вул. І. Зріні, у м. Мукачеві, навпроти будинку №114, відкрито викрали чуже майно (грабіж), поєднаний із насильством відносно потерпілої ОСОБА_10 , яка мала на шиї золотий ланцюг. Цими злочинними діями ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 гривень. Окрім цього, 26 травня 2022 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись за адресою АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи що в Україні введено воєнний стан, переслідуючи єдиний злочинний умисел, вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно. Так, ОСОБА_5 переслідуючи єдиний злочинний умисел, підійшовши з переду до потерпілої ОСОБА_11 , зірвав з її шиї золотий ланцюг, вагою 10 грам, після чого ОСОБА_8 підійшов до потерпілої ОСОБА_11 з правої сторони, і шляхом ривка зірвав з правої руки потерпілої золотий браслет, вагою 7 грам, чим саме своїми діями спричинили потерпілій фізичного болю, після чого з місця злочину втекли у невідомому напрямку. Своїми злочинним діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 20000 гривень. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, що зібраними у кримінальному провадженні доказами підтверджена підозра ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих йому дій, що підозрюваного 26.05.2022 затримано по гарячим слідам, за місцем його проживання знайдено речові докази, а саме викрадене майно. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що 26.05.2022 ОСОБА_5 висунута підозра і повідомлення про підозру вручено цього ж дня, що підозрюваний обвинувачується в іншому кримінальному провадженні і за ст. 336 КК України, є неодноразово судимим, на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які невиявлені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а наявна підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства, може стати вагомим інструментом залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на наведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому щодо підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що прокурором та слідчим у клопотанні та у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, а тому існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, на наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри. З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В апеляційній захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_13 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно застосував відносно її підзахисного найсуворіший запобіжний захід, при цьому не надав належну оцінку відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не врахував відомості про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_5 має можливість працювати, щоб забезпечувати свою родину, на його утриманні малолітня дитина, батько з інвалідністю, вагітна дружина; крім того, слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, обіцяв не вчиняти жодних протиправних дій у майбутньому, потерпілим викрадені речі він поверне, між тим, підозрюваний особисто заявив, що має бажання відшкодувати у тому числі моральну шкоду. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою змінити обраний слідчим суддею підозрюваному запобіжній захід - тримання під вартою, на домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_13 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та захисниці, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; прокурор не подавав заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин його неявки; захисниця адвокатка подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі; підозрюваний не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора та захисниці.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця адвокатка ОСОБА_14 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 186 КК України кримінальних правопорушень відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема копіями протоколів - прийняття заяв про кримінальне правопорушення, допитів потерпілих, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, допитів свідків, та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 27.05.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_5 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; знищення або спотворення доказів вчинення злочину; незаконного впливу на потерпілих чи свідків з метою зміни ними показів; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 10 років, та даними про особу підозрюваного - раніше неодноразово судимий, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілих та свідків, які володіють відомостями про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; знищити або спотворити будь-які з доказів вчинення злочину, у тому числі й такі, що ще на даний час не встановлені, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам,

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно застосував відносно її підзахисного найсуворіший запобіжний захід, при цьому не надав належну оцінку відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

У зв`язку з наведеним вище, як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі й домашнього арешту, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 має можливість працювати, щоб забезпечувати свою родину, на його утриманні малолітня дитина, батько з інвалідністю, вагітна дружина.

Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги і відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, обіцяв не вчиняти жодних протиправних дій у майбутньому, потерпілим викрадені речі він поверне, та особисто заявив, що має бажання відшкодувати у тому числі моральну шкоду.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , поєднані із застосуванням насильства.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищити або спотворити будь-які з доказів вчинення злочину, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі та під час її розгляду, не посилалась на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувалось під час її розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_13 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого і застосовано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 24 липня 2022 року, -залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: