Провадження 1-в/193/206/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 , (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції з ДУ "Софіївська виправна колонія (№45) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В:
05 липня 2022 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Софіївська ВК (№ 45)», згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, пояснив, що має другу групу інвалідності.
Представник виправної колонії в судовому засіданні підтримав клопотання.
У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 неодноразово був засуджений за тяжкі кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став, скоїв злочин у період відстрочки виконання вироку, характеризується з негативної сторони, системності заохочень не має.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання засудженого, суд дійшов такого висновку.
По даній справі ОСОБА_5 засуджений 05.03.2020 року Народичівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання і встановлено іспитовий строк 1 рік.

Крім того, ОСОБА_5 засуджений: 16.06.2020 року Народицьким районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 11.08.2020 Народицьким районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання до 3 років позбавлення волі. В силу ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Народицького районного суду Житомирської області від 16.06.2020 року та призначено остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі; 01.07.2021року Народицьким районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, в силу ч. 4 ст.70 КК України визначено покарання шляхом часткового складання покарань за вироком Народицівського районного суду Житомирської області від 11.08.2020 року та призначено покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину, неодноразово скоював кримінальні правопорушення в період звільнення від відбування покарання з випробовуванням.
Початок строку відбування покарання: 05.03.2020, кінець строку: 05.07.2023.
Станом на 05 липня 2022 року засуджений фактично відбув визначені п. 2 ч. 3ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання.
На підставі ч. 2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно п. 2 ч. 3ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у Софіївській ВК-45, а й увесь період його відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.03.2020 року. Під час утримання в державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» характеризувався негативно. Заохочень не мав. Мав одне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку. З 05.09.2021 відбував покарання в (ВК-71), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 13.11.2021 року в міру кримінального покарання перебуває в державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Працездатний. За власним бажанням без оплати праці працює прибиральником прилеглої території та приміщень. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Виявляє належну соціально-корисну активність. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних дзвінків. За вироком суду має позов на суму 4 176, 56 гривень, виконавчі листи до установи не надходили. Вину у скоєному злочині визнає.
Згідно ст.. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.
Згідно ст. 35 КК України повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_5 хоча і відбув 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, вислухавши пояснення учасників судового процесу, зважаючи на ті обставини, що засуджений вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, враховуючи, що засуджений протягом усього строку відбуття покарання мав нестабільну лінію поведінки, засуджений за тяжкий злочин, крім того, раніше теж був засуджений неодноразово за тяжкі злочини, має непогашений позов, дослідивши поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, враховуючи положення ст.ст. 34,35 КК України, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Керуючись ст. 376, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор може подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.
Повний текст ухвали суду буде оголошено 21 липня 2022 року о 10:00 год.

Суддя ОСОБА_1