Справа № 308/3391/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0000024 від 08.03.2022 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Макіївка та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, розлученого, з середньою освітою, вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, -

про продовження строку тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що громадянин України ОСОБА_4 , проживаючи на території тимчасово непідконтрольній Україні самопроголошеної Республіки «ДНР», а також, маючи тимчасове посвідчення та, проживаючи на території РФ, будучи прихильником ідей так званого «руського мира» та сецесії (відділення) від материкової України частини територій та їх мешканців, тобто федеративного устрою України, погодився на пропозицію представників іноземної організації щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, ОСОБА_4 отримав від невстановлених досудовим слідством осіб РФ завдання щодо збору інформації на території України про суспільно-політичну обстановку, а також розташування військових об`єктів Збройних Сил України, у визначений час.

29.12.2018 року, слідуючи з території РФ через пункт пропуску «Гоптівка», прибув на територію України в м. Харків, де оселився за адресою: АДРЕСА_1 .

24.02.2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

В подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

02.03.2022 року о 19 год. 33 хв. під час перебування ОСОБА_4 по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 в, на належний йому мобільний телефон марки «Моторолла» з номером мобільного телефону № НОМЕР_1 через месенджер «TELEGRAM» надійшло текстове повідомлення з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , який записаний як « ОСОБА_7 » та який представився як продюсер телеканалу « ОСОБА_8 » із завданням підготувати матеріал за наступними темами: «Описать подробно ситуацию, в которой Вы оказались. Что Вы предпринимаете?», «Что сей час происходит вокруг Вас? Какая обстановка в Харькове?», «Достаточно много сообщений о нападении на мирных жителей на улицах городов. Есть ли у Вас информация о чем-то подобном?», «Вы уже проходили через подобное в 2014 году. Что Вы можете сказать тем кто сталкивается с етим впервые?» та «Какие Ваши ожидания об сходе военной операции, и о том, что будет после нее?».

Цього ж дня, о 21 год. 26 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , на виконання вищевказаного завдання, записав відео звернення у якому негативно висвітлює суспільно-політичну обстановку в Україні, в тому числі, критикує державну владу, виправдовує військове вторгнення РФ в Україну.

Надалі, 03.03.2022 року о 14 год. 20 хв., ОСОБА_4 відео файл із вищевказаним відеозверненням за допомогою встановленого на належний йому мобільний телефон марки «Моторолла» з номером мобільного телефону № НОМЕР_1 месенджер «TELEGRAM» надіслав представнику іноземної організації на № НОМЕР_2 .

Цього ж дня, на телеканалі « ОСОБА_8 », який підконтрольний владі РФ вийшов репортаж із вищевказаним відеозверненням ОСОБА_4 з викривленням фактичних обставин військової агресії РФ, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, створення уявлення у громадян РФ щодо ніби-то законності дій військових сил РФ, який таким чином був доведений до невизначеного кола осіб телеглядачів вищевказаного телевізійного каналу.

Поряд з цим, 03.03.2022 року, ОСОБА_4 о 14 год. 23 хв. на виконання отриманого раніше завдання через встановлений на належний йому мобільний телефон марки «Моторолла» з номером мобільного телефону № НОМЕР_1 месенджер «TELEGRAM» надіслав представникам іноземної організації на № НОМЕР_2 текстове повідомлення щодо розташування збройних сил України в АДРЕСА_2 . Внаслідок чого о 15 годині 40 хвилин збройними силами РФ було здійснено артобстріл НОМЕР_3 окремої механізованої бригади імені кошового отамана Івана Сірка в/ч НОМЕР_4 , які здійснюють захист м. Харків від збройної агресії РФ.

05.03.2022 року ОСОБА_4 , виконуючи завдання представників іноземної організації, покинув м. Харків та потягом сполученням «Харків-Львів» виїхав у напрямку м. Львів, звідки потягом сполученням «Львів-Ужгород» вирушив у напрямку м. Мукачево, Закарпатської області, де і був викритий та затриманий правоохоронними органами України.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 , вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 111 КК України.

08.03.2022 року, ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.03.2022 року, ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про підозру за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується: рапортом про виявлений злочин від 08.03.2022; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , в ході якого зафіксовані дії ОСОБА_4 вчиненні останнім на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці, а саме надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; протоколом огляду публікації в інтернет виданні; протоколом огляду відеозапису в телеграм каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » протоколом огляду відеозапису на YouTube каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

08.03.2022 року, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, терміном до 05.05.2022 р.

Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно: провести ряд процесуальних дій з підозрюваним ОСОБА_4 , в тому числі допитати останнього по факту виявленої інформації в ході проведення огляду з спеціалістом в мобільному телефоні який належить ОСОБА_4 ; змінити та повідомити ОСОБА_4 про нову підозру із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, після чого допитати його; - з урахуванням проведених слідчих дій провести і інші необхідні слідчі (розшукові) дії, що будуть спрямовані на прийняття кінцевого, обґрунтованого на законі процесуального рішення; виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вищевказані слідчі та процесуальні дії у встановлений законом строк не представилось можливим, у зв`язку із складністю провадження, а також необхідністю здійснення ряду слідчих дій.

Передусім, це зумовлено проведенням значної кількості слідчих (розшукових) дій для встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та інших процесуальних дій, за допомогою проведення саме яких будуть здобуті фактичні докази, якими в сукупності доводиться вина ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині.

Крім того, об`єктивною причиною, яка перешкоджала виконанню раніше вищевказаних слідчих та процесуальних дій слугував той факт, що оперативними співробітниками проводилися оперативно-розшукові заходи направленні на встановлення осіб які керували діями ОСОБА_10 , та інших фактичних даних, які можуть бути використані для встановлення обставин, які досліджуються в ході досудового розслідування.

Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідні для забезпечення прав, свобод та законних інтересів всіх учасників кримінального провадження, надання підозрюваному, його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування, а також забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Значення результатів запланованих слідчих (розшукових) дій для досудового розслідування і судового розгляду є суттєвим, оскільки внаслідок їх проведення буде отримано доказову базу щодо вчинених дій підозрюваними, а також, виявиться за можливе кінцево та правильно кваліфікувати дії ОСОБА_4 щодо вчинення ним даних злочинів.

Таким чином, слідчий вважає, що для проведення зазначених вище слідчих (розшукових) дій та заходів, а також можливості своєчасного отримання та процесуального опрацювання відповідних матеріалів, необхідний додатковий строк.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури від 02.05.2022 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 08.06.2022 року.

Крім цього, слідчий зазначає, що у даному кримінальному провадженні залишаються незмінними ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_9 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

- реальна загроза призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років спонукає людину, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки та матеріальний стан, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків та інших підозрюваних, вживати заходів на знищення речових доказів у справі, тощо;

- тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечу підозрюваного, у тому числі за межі України та вчинення нового кримінального правопорушення.

- застосування до нього більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.

Поряд з цим, усі вищенаведені ризики, які існували станом на 08.03.2022 р, під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявні і на даний час. Вказане також підтверджується тим, що у матеріалах кримінального провадження встановлено факти що ОСОБА_4 , після вчинення ним дій в м. Харків, неодноразово шукав можливість залишити територію України та потрапити до росії.

Виклад обставин, що дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків:

- ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, що само по собі становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки такі дії посягають на саме існування України як держави, а тим більше, враховуючи війну Російської Федерації проти України. За злочин передбачений ч. 1 ст. 111 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 12 до 15 років, з конфіскацією майна, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків інших підозрюваних, а також на виїзд за межі України з метою уникнути покарання.

Приймаючи до уваги наведені обставини, які свідчать про можливість незаконно впливати на свідків, знищити або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідство вважає, що ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, без права внесення застави.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий просить продовжити ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених мотивів, просив його задоволити та продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, оскільки, ризики які існували на час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення внесеного слідчим клопотання. Зазначив, що клопотання є недостатньо обґрунтованим та підстав для продовження вказаного запобіжного заходу немає. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави як альтернативу.

Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що у даному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

08.03.2022 року, ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.03.2022 року, ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про підозру за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

08.03.2022 року, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, терміном до 05.05.2022 р.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури від 02.05.2022 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 08.06.2022 року.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує те, що повідомлена ОСОБА_9 підозра, достатньо обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 за ч.1 ст.111 КК України була встановлена при обранні запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується: рапортом про виявлений злочин від 08.03.2022; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , в ході якого зафіксовані дії ОСОБА_4 вчиненні останнім на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці, а саме надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; протоколом огляду публікації в інтернет виданні; протоколом огляду відеозапису в телеграм каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » протоколом огляду відеозапису на YouTube каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Сукупність фактичних даних, які містяться в доданих до клопотання доказах, є достатньо для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Під час розгляду даного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали досудового розслідування, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

З огляду на викладене та на фактичні обставини справи, які підтверджені дослідженими судом доказами, суд вважає, що твердження сторони захисту про необґрунтованість клопотання не заслуговує на увагу, а тому таке суд оцінює не інакше як спосіб захисту.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на на свідків злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо обґрунтованості продовження строку запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на потерпілих та на свідків злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, що само по собі становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки такі дії посягають на саме існування України як держави, а тим більше, враховуючи війну Російської Федерації проти України.

За злочин передбачений ч. 1 ст. 111 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 12 до 15 років, з конфіскацією майна, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків інших підозрюваних, а також на виїзд за межі України з метою уникнення покарання.

Слід зазначити, що злочини проти основ національної безпеки України посягають не тільки на безпеку держави, а й на національну безпеку загалом, яка, відповідно до Закону «Про основи національної безпеки України», визначається як рівень захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якого забезпечується сталий розвиток суспільства.

Саме завдяки своєму особливому значенню злочини проти основ національної безпеки України й розміщені в розділі І Особливої частини КК України.

Для інших злочинів, які також спрямовані тим чи іншим чином проти безпеки держави, на відміну від злочинів проти основ національної безпеки України, не є характерними відверто антидержавницькі мотиви та мета підірвати або - послабити Українську державу, змінити її конституційний лад, завдати істотної шкоди її безпеці.

24.02.2022 року, президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію проти України.

В подальшому Збройними силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам Збройних Сил України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

Так, ОСОБА_4 03.03.2022 року, о 14 год. 23 хв., на виконання отриманого раніше завдання надіслав представникам іноземної організації текстове повідомлення щодо розташування збройних сил України в мікрорайоні Салтовка м. Харків. Внаслідок чого о 15 годині 40 хвилин збройними силами РФ було здійснено артобстріл НОМЕР_3 окремої механізованої бригади імені кошового отамана АДРЕСА_3 в/ч НОМЕР_4 , які здійснюють захист АДРЕСА_2 від збройної агресії РФ.

Отже, ОСОБА_9 , вчинив дії які потягнули за собою тяжкі наслідки.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження обраного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 , у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносить до особливо тяжкого злочину.

Разом з тим, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, тому слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, тобто наявні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, може вчинити спроби незаконно впливати на потерпілих та на свідків злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймались до уваги при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 02.05.2022 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до № 000024 від 08.03.2022 року продовжено до трьох місяців, тобто до 08.06.2022 року.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій. Враховує, що під час досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема: провести ряд процесуальних дій з підозрюваним ОСОБА_4 , в тому числі допитати останнього по факту виявленої інформації в ході проведення огляду з спеціалістом в мобільному телефоні який належить ОСОБА_4 ; змінити та повідомити ОСОБА_4 про нову підозру із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, після чого допитати його; з урахуванням проведених слідчих дій провести і інші необхідні слідчі (розшукові) дії, що будуть спрямовані на прийняття кінцевого, обґрунтованого на законі процесуального рішення; виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , в межах строку досудового розслідування, з врахуванням вимог ч.1 ст. 197 КПК України, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 193, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Макіївка та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, розлученого, з середньою освітою, вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, в межах строку досудового розслідування, а саме - до 01.06.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1