УХВАЛА
10 червня 2022 року
м. Київ
справа № 671/1834/20

провадження № 51-1650ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року,
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 просить скасувати вирок Волочиського районного суду від 16 липня 2021 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2022 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Так, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Частиною 2 ст. 433 КПК, зокрема, передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
У касаційній скарзі потерпіла хоча й посилається, зокрема на п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, як підставу для скасування судових рішень, однак не наводить жодного обґрунтування щодо незаконності чи необґрунтованості рішення суду першої інстанції з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу.
Крім того, Суд звертає увагу потерпілої, що, порушуючи питання про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, особа, яка подає касаційну скаргу, має враховувати приписи ст. 415 КПК, якою визначено перелік підстав для цього. Водночас касаційна скарга ОСОБА_4 не містить обґрунтування до застосовування положень ст. 415 цього Кодексу в аспекті реалізації судом касаційної інстанції повноважень, визначених статтями 433, 436, 438 цього Кодексу.
Потерпіла узагальнено стверджує про недотримання апеляційним судом приписів ч. 3 ст. 404 КПК в частині повторного дослідження обставин, проте такі твердження належним чином не обґрунтовує, зокрема не указує, чи були заявлені нею або її представником клопотання про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та з яких саме, передбачених КПК підстав необхідно було їх дослідити апеляційному суду.
Крім того, потерпіла на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК зазначила, що оскаржує вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року і відповідно до частини 5 указаної статті додала до касаційної скарги копії цих судових рішень. Водночас ОСОБА_4 у своїх вимогах до суду касаційної інстанції просить, зокрема, скасувати вирок Волочиського районного суду від 16 липня 2021 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2022 року, чим допустила суперечності, оскільки назви судів у вимогах касаційної скарги не співвідносяться з назвами судів, копії рішень яких вона долучає до касаційної скарги.
З огляду на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3