Справа № 458/172/21
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
12.04.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 26.08.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Бориня Турківського району Львівської області, який до взяття під варту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
встановив:
У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 26.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.
В обґрунтування клопотання прокурор покликається на наявність доказів, які дають підстави обгрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, та те, що на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити уникнення цих ризиків та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим. Просив клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, вказав, що відсутні ризики його втечі та впливу на свідків, оскільки таких взагалі немає.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечили про клопотання прокурора. Вказали на відсутність доказів, які підтверджують обгрунтовану підозру у вчиненні злочину обвинуваченим, що буде ними доведено в ході судового розгляду. Ризики наведені прокурором є надуманими, а нові ризики відсутні. Просили змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема на домашній арешт.
Потерпілі в судове засіданні не з`явились, причин неявки не повідомили.
Заслухавши сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить з таких мотивів та норм права.
Як видно з обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000663 від 26.08.2020, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб.
У цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Ухвалами Турківського районного суду Львівської області обвинуваченому неодноразово було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, останній раз 16.02.2022 строк тримання під вартою продовжено до 16.04.2022 включно.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У відповідності до положень ст. 199 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. При цьому, прокурор повинен довести, що обставини, визначені частиною 3 цієї статті виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд зазначає, що питання обгрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України вже було предметом розгляду як слідчим суддею, так і судом під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому.
Відтак, в межах розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, норми чинного КПК України не вимагають надання повторної оцінки таким обставинам, а враховуючи стадію судового розгляду у якому розпочато дослідження матеріалів кримінального провадження, суд не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.
Водночас, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оцінивши доводи та заперечення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу і які передбачені у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, на переконання суду, не зменшився і продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду. Такий ризик пов`язаний, в першу чергу з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло двоє осіб і суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, можуть бути розцінені обвинуваченим більш небезпечними ніж переховування та втеча. Окрім цього, обвинувачений має закордонний паспорт, яким може скористатись та залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи зокрема те, що він раніше тривалий час проживав за кордоном.
Також не зменшився і продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може чинити спроби впливати на свідків. Тут суд враховує те, що свідки є його односельчанами та сусідами, їх допит безпосередньо в судовому засіданні проведено ще не було, а тому існуваня такого ризику є об`єктивно обгрунтованим та актуальним.
Суд зазначає, що може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин, суд вважає, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Заперечення сторони захисту щодо відсутності свідків в кримінальному провадженні, оскільки не було очевидців самої події, суд відхиляє як безпідставні.
Щодо аргументів захисників обвинуваченого про те, що прокурором не наведено конкретних фактів та дій обвинуваченого, які б давали підстави стверджувати про наявність ризиків, то суд зазначає, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій.
У ході розгляду клопотання суд дійшов висновку, що обвинувачений наразі має об`єктивну можливість реалізації встановлених ризиків в майбутньому у випадку зміни запобіжного заходу.
Відтак, за встановлених обставин, суд дійшов переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, як просили захисники обвинуваченого, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобігання встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель двох осіб, враховує вік обвинуваченого, задовільний стан його здоров`я, те що він одружений, раніше не судимий, до взяття під варту не був працевлаштований. Доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, наявності у нього утриманців, постійного місця роботи учасниками кримінального провадження суду не надано.
Відтак, враховуючи те, що прокурор довів обставин, які свідчать, що ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не зменшились і такі продовжують існувати, наявність таких обставин виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Підстав для визначення розміру застави не має, оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.
Керуючись ст.176, 177, 178, 183, 331 КПК України,
ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт. Бориня Турківського району Львівської області, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 червня 2022 року включно.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)".
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Ухвала постановлена, проголошена та підписана 12.04.2022.

Суддя ОСОБА_1