ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що строк який просить зарахувати засуджений ОСОБА_7 у строк відбування покарання, призначеного вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 03.05.2018 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015), а саме з 30.08.2018 по 04.10.2018, у розумінні приписів ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не є строком попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , так як вирок суду набрав законної сили 30.08.2018 та з цього часу підлягав виконанню відповідно до приписів КПК України та КВК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить про задоволення його клопотання та зарахування йому в строк покарання періоду з 30.08.2018 року по 04.10.2018 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що відповідно до Закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, в строк попереднього ув`язнення враховується строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для участі в судових засіданнях. Також зазначає про необхідність зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення в період з 15.04.2016 року по 13.09.2016 за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 30.09.2016, який відповідно до ст. 71 КК України є частиною вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 03.05.2018 за яким він відбуває покарання.

Позиції учасників судового провадження.
До суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явився. За повідомленням ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 звільнений 01.04.2022 у зв`язку з відбуттям строку покарання та вибув за місцем проживання. Засуджений обізнаний, що судом апеляційної інстанції переглядається ухвала суду від 27.08.2021 за його апеляційною скаргою, про що матеріали кримінального провадження містять документальне підтвердження. Неявка ОСОБА_7 та неповідомлення про причини неявки до апеляційного суду не перешкоджає апеляційному перегляду судового рішення. Прокурор у судовому засідання просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 через її необґрунтованість, вважає оскаржувану ухвалу суду законною та просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Районним судом вказаних вимог закону було дотримано.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Як встановлено судом, вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 03.05.2018, який було змінено в частині виключення доказу ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 30.08.2018, ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі приписів ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 30.09.2016 у виді 2 років позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 6 років позбавлення волі, з рахуванням строку відбуття покарання з моменту його затримання з 16.06.2017 та зарахуванням в строк покарання строку його попереднього ув`язнення з 23.08.2016 по 07.09.2016. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення: у період з 16.06.2017 по 20.06.2017 включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Зазначений вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 03.05.2018 набрав законної сили 30.08.2018.

04.10.2018 засуджений ОСОБА_7 прибув з ДУ «Старобільський слідчий ізолятор» для відбування призначеного вироком суду покарання до ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2018 засудженому ОСОБА_7 , у відповідності до приписів ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII), зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 21.06.2017 по 30.08.2018 в строк покарання, призначеного вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 03.05.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 03.05.2018, який набрав законної сили 30.08.2018.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17 провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання):

- якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII);

- якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України);

- таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі;

- якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається;

- якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Таким чином, як вірно зазначено районним судом, строк який просить зарахувати засуджений ОСОБА_7 у строк відбування покарання з 30.08.2018 по 04.10.2018, у розумінні приписів ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не є строком попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , так як вирок суду набрав законної сили 30.08.2018 та з цього часу підлягав виконанню відповідно до приписів КПК України та КВК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого законним та належним чином вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4