Справа № 554/2275/22
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 12.05.2022

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гоголове Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді водія ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, -

встановив:
Відповідно до обвинувального акту вказано таке.
Згідно наказу ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» (код ЄДРПОУ - 00153100, адреса: м. Полтава, вул. Європейська 173, основний вид діяльності Добування природного газу) №564-П від 23.12.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду водія автотранспортних засобів 3 класу (Краз 6446 (сідловий тягач) в/п=25т) бригади №1 (вантажні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки.
Виходячи з наказу ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» №135-П від 21.02.2020 ОСОБА_4 переведено з 24.02.2020 на посаду машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки (КрАЗ-260) бригади №4 (спеціальні) вказаної колони відділення.
Одночасно ОСОБА_4 перебуваючи на посаді машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» , відповідно до робочої інструкції машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду Відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування» затвердженої 10.12.2020, є матеріально відповідальною особою.
15.04.2021 ОСОБА_4 видано подорожній лист 007050, згідно якого передбачено видачу останньому 300 л пального. В подальшому зазначений подорожній лист ОСОБА_4 передав оператору АЗС Відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування» ОСОБА_7 , яка в свою чергу видала дизпаливо, що відобразила у відомості на відпуск нафтопродуктів №16 від 15.04.2021.
Того ж дня, на території відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування», за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 156, проведено технічний огляд службового транспортного засобу КрАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ПОУ та здійснено заправку дизельного пального в об`ємі 300 л до паливного баку вказаного автомобіля.
16.04.2021 близько 07:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи на території відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» отримав від диспетчера підприємства подорожний лист №007051 вантажного автомобіля від 16.04.2021, відповідно до якого визначено завдання водія: «Полтава по місцю», а також відображено залишок пального при виїзді 260 л.
Незважаючи на це ОСОБА_4 до виконання поставленого завдання не приступив, натомість близько 09:40 год. на автомобілі КрАЗ днз 9655 ПОУ виїхав з території відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування». Маючи на меті привласнення майна дизельного пального, ОСОБА_4 о 10:00 год. 16.04.2021 перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Заводська, 12а, за допомогою гумового шлангу злив з паливного баку вказаного автомобіля до заздалегідь підготовленої металевої бочки ввірене йому для виконання поставлених завдань дизельне пальне, належне ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування».
Всього 16.04.2021 ОСОБА_4 злив з баку транспортного засобу КрАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ПОУ дизельне пальне загальним об`ємом 260 літрів, проте розпорядитись вказаним майном не встиг, так як його зупинили працівники поліції та СБУ. Пальне було вилучене в ході проведення слідчих дій, а саме санкціонованого слідчим суддею обшуку.
Відповідно до повідомлення ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» вартість вказаного пального становила 23,45 грн. за 1 літр, тобто загальна вартість майна, яке ОСОБА_4 планував привласнити, становить 6 097 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на привласнення майна ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» дизельного палива об`ємом 260 л загальною вартістю 6 097 грн, шляхом зливання з баку транспортного засобу КрАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ПОУ та подальшого його збуту, оскільки останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 191 КК України як закінчений замах на привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.
04.04.2022 року між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України та погодився на призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 8 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах влади, місцевого самоврядування, підприємствах державної та комунальної власності на 2 роки. Зі звільненням його від основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до не тяжких та представник потерпілої сторони надав згоду на укладення угоди, узгоджені сторонами вид та розмір покарання не суперечать закону.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінально-процесуального та Кримінального Кодексів України, а також інтересам суспільства.
Також суд враховує, що обвинувачений не судимий, працює, одружений, цивільний позов не заявлявся.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди.
Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Окрім того, до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах свідка у даному провадженні ОСОБА_8 про скасування арешту майна останнього, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2021 року (справа №554/2860/21, провадження 1кс/554/7283/2021), а саме 42 пластикових ємностей по 20 л кожна, наповнених соляркою, опечатаних пломбами з номерами (А70709696, А70709700, А70709697, А70709698, А70709699, А70709591, А70709592, А70709595, А70709594, А70709593, А70709586, А70709455, А70709454, А70709453, А70709452, А70709451, А70709587, А70709590, А70709588, А70709589, А70698800, А70698799, А70698798, А70698796, А70698797, А70698795, А70698794, А70698791, А70698792, А70698793, А70699136, А70699134, А70699135, А70699137, А70699138, А70699140, А70699139, А70699131, А70699133, А70699132, А70707776, А70707777) та повернення указаного майна власнику чи його захиснику. В обґрунтування клопотання зазначив, що власник майна ОСОБА_8 має статус свідка, указане майно не було предметом злочину, тому порушується право власності, яке є непорушним.
Суд, заслухавши клопотання, позиції учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 про те, що в застосуванні арешту указаного майна наразі відпала потреба суд вважає слушними, з огляду на те, що воно вилучене в межах даного кримінального провадження та належність його до предмету злочину не доведена, ОСОБА_8 має статус свідка і правомірність набуття ним власності на указане майном не спростована.

При цьому суд також виходить із вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97- ВР від 17.07.1997 року, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає подальший арешт майна свідка ОСОБА_8 таким, що порушуватиме справедливий баланс між негативними наслідками у виді позбавлення права володіння, користування та розпорядження своїм майном та цілями для яких застосовано арешт, а саме забезпечення схоронності речового доказу в інтересах даного провадження, яке наразі розглядається з угодою про визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини в межах пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні закінченого замаху на привласнення чужого майна, яке було ввірене особі. Про причетність до вчинення даного злочину ОСОБА_8 не йдеться ні в обвинувальному акті, ні в показаннях ОСОБА_4 , ні в будь-яких інших відомостях.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Угоду від 04.04.2022 року у кримінальному провадженні про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_9 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 8 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах влади, місцевого самоврядування, підприємствах державної та комунальної власності на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7910, 96 грн судових витрат на залучення експертів.
Речові докази - повернути за належністю власникам.
Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах свідка ОСОБА_8 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна свідка ОСОБА_8 , накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2021 року (справа №554/2860/21, провадження 1кс/554/7283/2021).
Зобов`язати СУ ГУНП в Полтавській області повернути 42 пластикових ємностей по 20 л кожна, наповнених соляркою, опечатаних пломбами з номерами (А70709696, А70709700, А70709697, А70709698, А70709699, А70709591, А70709592, А70709595, А70709594, А70709593, А70709586, А70709455, А70709454, А70709453, А70709452, А70709451, А70709587, А70709590, А70709588, А70709589, А70698800, А70698799, А70698798, А70698796, А70698797, А70698795, А70698794, А70698791, А70698792, А70698793, А70699136, А70699134, А70699135, А70699137, А70699138, А70699140, А70699139, А70699131, А70699133, А70699132, А70707776, А70707777) власнику ОСОБА_8 чи його захиснику адвокату ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1