Справа № 303/3537/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/291/22, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2022 року задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі слідчий ) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 .

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, без визначення застави, строком на 60 (шістдесят) діб, до 24 липня 2022 року включно.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 27 травня 2022 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Відповідно до клопотання, 14 травня 2022 року, приблизно о 14 год 00 хв, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , помітили потерпілу ОСОБА_9 , яка мала на шиї золотий ланцюг, і в цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна потерпілої. Діючи зі злочинним умислом ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю на вчинення злочину, будучи поруч з будинком АДРЕСА_3 , залишився спостерігати за прилеглою до місця вчинення злочину територією та своєчасного інформування про появу випадкових перехожих чи транспортних засобів, забезпечуючи можливість безперешкодного здійснення відкритого викрадення чужого майна, прихованості дій ОСОБА_8 , а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна, а тим часом, ОСОБА_8 , переслідуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_5 на відкрите викрадення майна потерпілої, підійшов з переду до ОСОБА_9 , та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, зірвав з її шиї частину золотого ланцюга, вагою 4 грам, завдавши їй фізичного болю, після чого з викраденою частиною золотого ланцюга, побіг у напрямку будинку АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину. Цими злочинними діями ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривень. 16 травня 2022 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи що в Україні введено воєнний стан, перебуваючи біля автобусної зупинки по вул. І. Зріні, у м. Мукачеві, навпроти будинку №114, відкрито викрали чуже майно (грабіж), поєднаний із насильством відносно потерпілої ОСОБА_10 , яка мала на шиї золотий ланцюг. Цими злочинними діями ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 гривень. Окрім цього, 26 травня 2022 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись за адресою м. Мукачево, бульвар Юрія Гойди, біля будинку № 4, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи що в Україні введено воєнний стан, переслідуючи єдиний злочинний умисел, вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно. Так, ОСОБА_8 переслідуючи єдиний злочинний умисел, підійшовши з переду до потерпілої ОСОБА_11 , зірвав з її шиї золотий ланцюг, вагою 10 грам, після чого ОСОБА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_11 з правої сторони, і шляхом ривка зірвав з правої руки потерпілої золотий браслет, вагою 7 грам, чим саме своїми діями спричинили потерпілій фізичного болю, після чого з місця злочину втекли у невідомому напрямку. Своїми злочинним діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 20000 гривень. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, що зібраними у кримінальному провадженні доказами підтверджена підозра ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому дій, що підозрюваного 26.05.2022 затримано по гарячим слідам, під час проведення обшуків виявлено речові докази, а саме викрадене майно. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що 27.05.2022 ОСОБА_5 висунута підозра і повідомлення про підозру вручено цього ж дня, що підозрюваний обвинувачується в іншому кримінальному провадженні і за ст. 336 КК України, є неодноразово судимим, на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які невиявлені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а наявна підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства, може стати вагомим інструментом залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий у клопотанні також вказує на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. З огляду на наведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому щодо підозрюваного ОСОБА_8 просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що прокурором та слідчим у клопотанні та у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5
підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, а тому існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, на наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри. З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_6 , вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, такою, що підлягає зміні. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно не визначив ОСОБА_5 розмір застави. В обґрунтування ухваленого рішення слідчий суддя посилається на обставини кримінального провадження, які він не конкретизує, а також фінансову неспроможність підозрюваного внести заставу. Апелянтка звертає увагу на те, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при ухваленні оскаржуваного рішення, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України. Однак, зі змісту повідомлення про підозру убачається, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини, вчинені ненасильницьким способом, а дії винуватих обмежуються прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для вилучення майна, що є типовим прикладам звичайного грабежу. У доданих до клопотання матеріалах відсутні будь-які дані про застосування насильства у відношенні до потерпілих чи погрози насильством, спричинення тілесних ушкоджень, звернення потерпілих за медичною допомогою тощо. Зазначена в ухвалі слідчого судді обставина відсутності у підозрюваного місця роботи та, відповідно, коштів для внесення застави, не може бути підставою відмови для визначення розміру застави, оскільки застава може бути внесена не лише підозрюваним, а й іншими особами, якими у цьому випадку можуть бути члени сім`ї ОСОБА_5 . Апелянтка просить змінити ухвалу слідчого судді та визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та захисниці, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; від прокурора до початку розгляду апеляційної скарги не надходило заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин його неявки; захисниця адвокатка ОСОБА_6 , подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_5 і стороною захисту не заявлялось клопотань про його бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_12 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 186 КК України кримінальних правопорушень відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема копіями протоколів - прийняття заяв про кримінальне правопорушення, допитів потерпілих, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, допитів свідків, та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 27.05.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_5 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих чи свідків з метою зміни ними показів; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 10 років, та даними про особу підозрюваного - раніше неодноразово судимий, непрацюючий, неодружений повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілих та свідків, які володіють відомостями про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; вчинити інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, які стороною захисту також в апеляційній скарзі не оспорюються.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , поєднані із застосуванням насильства.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно не визначив ОСОБА_5 розмір застави, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини, вчинені ненасильницьким способом, а дії підозрюваних обмежуються прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для вилучення майна, що є типовим прикладам звичайного грабежу, - апеляційний суд не бере до уваги і відхиляє, оскільки як убачається з установлених органом досудового розслідування обставин кримінального правопорушення щодо ОСОБА_9 , підозрюваному інкримінується застосування насильства щодо потерпілої, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я.

Із цих підстав, апеляційний суд як безпідставні не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що у доданих до клопотання матеріалах відсутні будь-які дані про застосування насильства у відношенні до потерпілих чи погрози насильством, спричинення тілесних ушкоджень, звернення потерпілих за медичною допомогою тощо.

Як такі, що не дають підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_5 застави, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що зазначена в ухвалі слідчого судді обставина відсутності у підозрюваного місця роботи та, відповідно, коштів для внесення розміру застави, не може бути підставою відмови у визначенні розміру застави, оскільки застава може бути внесена не лише підозрюваним, а й іншими особами, якими у цьому випадку можуть бути члени сім`ї ОСОБА_5 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинені кримінальне правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й застава, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту у суді першої інстанції не посилалась на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) діб, до 24 липня 2022 року включно, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: