Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1876/22
Провадження № 1-кп/209/207/22
ВИРОК
іменем України

"16" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Кам`янське, на підставі обвинувального акту, що надійшов з угодою про примирення від 26 серпня 2022 року, кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селище Аули, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянки України, українка, має професійно-технічну освіту, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працює, але працездатна, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судима:

- засуджена 02 червня 2011 року Дніпровським райо нним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 15 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.І ст. 190, ч.2 ст. 185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі, призначене за вироком від 02 червня 2011 року, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 23 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 листопада 2011 року, остаточно визначене покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-10 листопада 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 27 квітня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. J_5 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі, призначене вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 10 листопада 2016 року, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 29 жовтня 2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання у вигляді 1 місяця 1 дня позбавлення волі, призначене вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 27 квітня 2018 року, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць 1 день;

- 12 березня 2020 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, до відбуття 2 роки 1 місяць 1 день позбавлення волі; звільнилась 21.07.2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2022 року за №0000384,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,-
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
31.07.2022 року близько 11.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №37 по проспекту Перемоги в м.Кам`янське, побачила в руці раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 , мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9С NFC 2/32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належить останньому на праві власності. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме вказаним майном ОСОБА_5 шляхом обману останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи повторно, перебуваючи у вказаний час в означеному місці, попросила у ОСОБА_5 , мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінку, в дійсності не маючи наміру в подальшому повертати його, а ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, погодився та передав ОСОБА_3 , свій мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9С NFC 2/32», імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 , вартістю 3 322 (три тисячі триста двадцять дві) грн.

Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, ОСОБА_3 непомітно для ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишила, та у подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 3 322 гривень.

Правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно.
26 серпня 2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом із обвинувальним актом.
Згідно даної угоди обвинувачена та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинно бути застосовано до останньої.
Відповідно зазначеної угоди, обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення і зобов`язалася беззастережно визнати свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового засідання.
При цьому сторони узгодили, що до ОСОБА_3 має бути застосовано покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки .
Одночасно, на підставі ст.75 КК України, сторонами узгоджено звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк, термін якого буде визначено судом, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, суд виходить з наступного.
Згідно із п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
За змістом ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частина 1 статті 475 КПК України передбачає, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, що, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що цілком розуміє суть та характер обвинувачення, яке їй пред`явлено, в повному обсязі визнає себе винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті. При цьому визнала фактичні обставини кримінального провадження встановлені на досудовому слідстві. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, передбачені в тому числі ч. 4 ст. 474 КПК України. Також зауважила, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Вказала, що може відбути той вид і розмір покарання, що узгоджено угодою, повністю розуміючи його. Просила угоду про примирення затвердити та призначити їй узгоджене покарання.
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Може відбути узгоджений вид і розмір покарання.
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 також просив суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання. Вказав, що угода укладалась в його присутності, обвинуваченій роз`яснювались наслідки таких дій і обмеження щодо оскарження вироку суду. Йому як захиснику обвинуваченої відомі і зрозумілі наслідки укладання угоди про примирення, на затвердженні якої наполягає.
Потерпілий ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання зазначив, що розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначенні п.2 ч.1 ст.473 КПК України, і просив затвердити угоду про примирення від 26 серпня 2022 року, призначивши ОСОБА_3 узгоджене покарання. Крім того вказав, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.
Судом роз`яснено потерпілому наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, передбачені зазначеною нормою закону. При цьому, суд переконався, що укладання угоди було добровільним також зі сторони потерпілого, на що останній вказав у судовому засіданні.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вважаючи що дана угода повністю відповідає вимогам закону. Зазначив, що наслідки укладання і затвердження угоди усвідомлює.
У підготовчому засіданні суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, в тому числі і право на судовий розгляд, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, що роз`яснені судом. Під час підготовчого судового засідання обвинувачена зазначала, що вчинення кримінального правопорушення нею відбувалось саме за таких обставин, як зазначено в обвинувальному акті.
Крім того, потерпілий та захисник обвинуваченої цілком розуміють наслідки затвердження угоди.
Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Обвинувачена ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_6 , та потерпілий ОСОБА_5 погоджуються на застосування узгодженого виду та міри покарання.
Прокурор також не заперечує проти призначення узгодженого покарання.
При цьому, судом береться до уваги, що обвинувачена перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої суд відносить рецидив злочинів.
Узгоджені вид та міра покарання відповідають характеру і тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
За вказаних обставин, а також оскільки умови угоди не порушують права, інтереси свободи інших осіб, відповідають інтересам суспільства, відсутні підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним, наявність підстав для визнання винуватості, можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, суд не вбачає підстав для відмови у затвердженні угоди судом.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 26 серпня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , і застосування до обвинуваченої узгодженого покарання.
При цьому, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судово- товарознавчої експертизи № 4344-22 від 09.08.2022 року в розмірі 755 грн.08 коп., на підставі ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в повному обсязі в сумі 755,08 грн.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.08.2022 року на мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9С NFC 2/32, необхвдно скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 374, 468, 469, 473-475, 484-496 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 26 серпня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2022 року за №0000384.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_3 покласти обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 755,08 грн.
Речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9С NFC 2/32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , коробку з-під вказаного телефону, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, фіскальний чек № 868 на мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9С NFC 2/32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в матеріалах справи - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Речові докази: оптичні диски "Verbatim" номер NI 28S127D8191862А2, CD-R, "Verbatim" номер NI 28S127D8191862В2, CD-R, що знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.08.2022 року на мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9С NFC 2/32, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1