Справа №463/6912/22
Провадження №1-кс/463/5314/22
У Х В А Л А

27 вересня 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 18.08.2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.08.2022 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000162 від 31.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.382, ч.1 ст.365 КК України,-
в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 18.08.2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.08.2022 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000162 від 31.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.382, ч.1 ст.365 КК України.
Просить таку скасувати та зобов`язати слідчого провести допит свідка - слідчого ОСОБА_5 .
Скаргу мотивує тим, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 розслідується кримінальне провадження №0000162 від 31.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.382, ч.1 ст.365 КК України. Скаржника ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні визнано потерпілим. Скаржник звернувся до слідчого з клопотанням від 15.08.2022 року про проведення допиту свідка слідчого ОСОБА_5 . Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 18.08.2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.08.2022 про проведення допиту свідка лікаря слідчого ОСОБА_5 відмовлено. Скаржник ОСОБА_3 вважає дану постанову вважає незаконною, не вмотивовану, необґрунтовану без проведеня належного дослідження.
Скаржник в судове засідання не з`явився та не повідомив причини своєї неявки.
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.
Так, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту має рівні зі стороною обвинувачення права та можливості у збиранні доказів, та у прийнятті рішення щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих дій сторона захисту має право користуватися підставами для проведення слідчих дій, які передбачені ч. 2 ст. 223 КПК України, тобто достатність відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, а не на безумовність її результатів. Встановлення правил, за яких сторона захисту може заявляти клопотання про проведення слідчих дій лише за умови доведення беззаперечної можливості досягнення конкретних результатів, є неприпустимим обмеженням права на захист.
Зі змісту ч. 6 ст. 223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу. Одним із видів слідчих дій є допит свідків (ст. 224 КПК України). Свідком, відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 розслідується кримінальне провадження №0000162 від 31.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.382, ч.1 ст.365 КК України.
Скаржника ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні визнано потерпілим.
Скаржник звернувся до слідчого з клопотанням від 15.08.2022 року про проведення допиту свідка слідчого ОСОБА_5 .
Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 18.08.2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.08.2022 про проведення допиту свідка лікаря слідчого ОСОБА_5 відмовлено.
Відповідно до п.4 ч.1, п.4 ч.2 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження та під час досудового розслідування потерпілий має право: заявляти клопотання; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження. Крім цього, має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчинено щдо нього кримінального правопорушення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчий суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є незаконною та необґрунтованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування (у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 вже допитувався в якості свідка та надав відповіді на запитання слідчого. Окрім цього, 22.12.2016 проведено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_5 , в ході якого потерпілий ОСОБА_3 мав можливість ставити будь-які запитання свідку).
Враховуючи вищенаведене, те що клопотання потерпілого ОСОБА_3 не містить мотивів додаткового допиту слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , приходжу до висновку, що постанова слідчого від 18.08.2022 року є належним чином обґрунтована, винесена на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, а тому скасуванню не підлягає.
Що стосується вимоги заявника зобов`язати слідчого провести допит свідка слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 то така задоволенню не підлягає з підстав вищезазначеного обґрунтування та того, що відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити. Разом з тим, звертаю увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки ОСОБА_3 не обмежується у праві звернення до слідчого з повторним клопотанням з урахуванням мотивів наведених в ухвалі.
Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 18.08.2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.08.2022 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000162 від 31.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.382, ч.1 ст.365 КК України, відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1