Справа № 461/3957/22
Провадження № 1-кс/461/3893/22
УХВАЛА

02.09.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000297 від 14.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 209, ч.1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 14.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 209, ч.1 ст. 366 КК України.
03 березня 2022 року Верховною Радою України, з урахуванням Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, прийнято Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» (далі - Закон), який визначає правові засади примусового вилучення з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) об`єктів права власності російської федерації як держави, яка почала повномасштабну війну проти України, та її резидентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону Російська Федерація - держава, яка рішенням Верховної Ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року визнана державою-агресором і здійснює збройну агресію проти України; резиденти - юридичні особи (їх філії, представництва), що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких прямо або опосередковано є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового реєстру судових розслідувань слугував рапорт оперативних працівників управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР НП України.
Встановлено, що на території м. Львова здійснює свою діяльність підприємство, ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» , місце знаходження м. Львів, вул. Друкарська, 9. Учасниками ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» є зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр компанія «Рейкартц хотелс енд різорт (Сайпрес) Лімітед», якій належить частка в сумі 19614438,93 грн, у розмірі 99,9868% від статутного капіталу товариства, та зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр компанія з обмеженою відповідальністю «Фріотрон холдінгс лімітед», якій належить частка в сумі 2594,28 грн, у розмірі 0,0132% від статутного капіталу товариства.
Власником частки у статутному капіталі в розмірі 79,5% ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» , являється громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . та АДРЕСА_2 . через компанію «Рейкартц хотелс енд різорт (Сайпрес) Лімітед» в сумі 15 593 368,5 грн.
Так, в ході аналізу фінансово-господарської діяльності вказаного товариства встановлено, що посадовими особами ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» протягом 2021-2022 років виведено кошти на підконтрольні ОСОБА_4 підприємства нерезиденти «Reikartz Hotels and Limited», «Kmentex Co. Limited», «OU AvanCard» як погашення отриманих кредитів на загальну суму 21 414 591 грн.
Також встановлено, що в період 2021-2022 посадовими особами ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» переведено з рахунку підприємства відкритого в АТ «Кредобанк» грошові кошти в якості заробітної плати першому бенефіціарному власнику ОСОБА_4 на його картковий рахунок на загальну суму 449 724 грн.
Дослідженням фінансово-господарської діяльності ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» встановлено, що діяльність підприємства направлена на здійснення імітації фінансово-господарської діяльності, незаконного обернення безготівкових коштів в готівкові та прикриття незаконної господарської діяльності шляхом незаконного формування податкового зобов`язання та податкового кредиту для підприємств контрагентів, незаконного обернення безготівкових коштів в готівкові, тобто така діяльність з підприємствами-контрагентами, що розташовані за межами території України містить удаваний характер, здійснення операційної діяльності без реальної мети настання правових наслідків, що свідчить про нікчемність укладених ними угод.
Слідчий вказує, що таким чином, ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» за вказівкою ОСОБА_4 було укладено ряд формальних договорів з метою виведення коштів здобутих злочинним шляхом на підприємства нерезиденти, зареєстровані в Республіці Кіпр.
Отже, службовими особами ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» вчинено набуття, володіння, використання та розпорядження майном (грошовими коштами), щодо якого фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом, та вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна (грошових коштів), його місцезнаходження шляхом їх перерахування підприємствам, що зареєстровані на території Республіки Кіпр, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом та внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи службовою особою, тобто вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України.
Отриманий ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» прибуток у подальшому фактично спрямовується через банківські та фінансові установи, в якості заробітної плати для російських власників, внаслідок чого сплачуються відповідні податки та збори до бюджету країни-агресора та фінансується силовий блок, оборонно-промисловий комплекс Російської Федерації, а також протиправна діяльність, пов`язана зі збройною агресією проти України.
Так, шляхом отримання прибутку від діяльності ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА», може здійснюватися фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, що також призводить до інших тяжких наслідків.
На цей час, враховуючи наведену інформацію існують підстави вважати, що службові особи ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» протягом тривалого часу вчиняли та продовжують вчиняти системні заплановані заходи, спрямовані на шкоду та підрив суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державної, економічної та інформаційної безпеки України.
Відповідно до ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», російська федерація визнана державою-агресором.
Таким чином є підстави вважати, що громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 вчиняються дії щодо виведення грошових коштів ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» на підприємства, що зареєстровані в Республіці Кіпр, отриманих злочинним шляхом.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клпотання без його участі та без участі власника майна.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 14.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 209, ч.1 ст. 366 КК України.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Злочини, за ознаками яких проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні караються в тому числі конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою застосування в майбутньому спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на корпоративні права громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . та АДРЕСА_2 , в сумі 15 593 368,5 грн, що складає 79,5 % статутного капіталу ТзОВ «РЕЙКАРЦ І ПАРТНЕРИ. УКРАЇНА» .
Виконання ухвали суду покласти на старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , та слідчих слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1