Справа №295/3442/22
УХВАЛА
Іменем України

29.04.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву про зарахування початку строку покарання згідно вироку з 15.01.2021 та перерахунок порядку застосування заохочувальних норм закону та строк відбуття покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Житомирській виправній колонії № 4,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений подав заяву, в якій просив зарахувати початок строку покарання з моменту фактичного затримання згідно вироку з 15.01.2021 та перерахувати згідно цього порядок застосування заохочувальних норм закону та строк відбуття покарання.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків судом вирішуються питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Засуджений в судове засідання подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку із відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вирішено строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , зараховано в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 23.07.2019 року по 15.03.2020 року.
Згідно розпорядження вирок Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2021 набрав законної сили 21.10.2021.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарань за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_3 з 20.05.2021.

Вироком Славутицького міського суду Київської області від 27.09.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2021 до 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання визначено обчислювати з 27.09.2021.
Зараховано в строк остаточного покарання, покарання, відбуте частково ОСОБА_3 за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.06.2021 та Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2021, з 20.05.2021 по 26.09.2021.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_3 затримано 20.05.2021 року та ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2021 йому обрано запобіжний захід в виді тримання під вартою.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.02.2022 року приведено у відповідність вироки Славутицького міського суду Київської області від 27.09.2021 та Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2021, на підставі ст. 71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2021, визначено остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.

Таким чином, початком строку відбування покарання засудженим ОСОБА_3 за вказаними вироками є день його фактичного затримання. Це визначено як вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2021, так і вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2021. Його фактично затримано 20.05.2021, а тому у вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2021 зазначено саме таку дату початку строку відбуття покарання.
Частиною 2 статті 21 КПК встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
У зв`язку із тим, що питання, яке ставить перед Богунським районним судом м. Житомира засуджений вже було розглянуто судом і ним прийнято рішення, що набрало законної сили, воно є обов`язковим, а Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення та на даний час відсутні всякого роду сумніви і будь-які протиріччя щодо початку строку відбування засудженим покарання, у задоволенні заяви засудженого в цій частині необхідно відмовити.

Засуджений у своїй заяві також просив перерахувати порядок застосування заохочувальних норм закону та строк відбуття покарання, щодо яких на даний час відсутні будь-які сумніви і протиріччя, на розгляді суду відсутні клопотання про умовно-дострокове звільнення чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому у задоволенні клопотання в цій частині також необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1