Єдиний унікальний номер № 285/2515/22
Провадження № 1-кп/0285/435/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5
потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
законний представник потерпілих ОСОБА_10

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 285/2515/22 (№ 00000113) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Горбаша Новоград-Волинського району Житомирської області, українця, громадянин України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , судимостей немає,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з 01.02.2019 року по 24.02.2022 року ухиляється від сплати, встановлених рішенням Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.09.2017 року, аліментів на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі по 900 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до суду, 31.08.2017 року, та до досягнення дітьми повноліття.
Так, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок сплачувати, встановлені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, злісно ухиляється від сплати аліментів та його не виконує з 01.02.2019 по 24.02.2022 року.
ОСОБА_4 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто має можливість виконання рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не прийняв, добровільну матеріальну допомогу не надавав, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення

заборгованості по аліментах не реагує, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого, станом на 24.02.2022 виникла заборгованість в сумі 170 тис. 20 гривень, що перевищує суму сукупно нарахованих платежів за 3 місяці.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності, що підтверджується відповідною заявою обвинуваченого від 20.06.2022 року, що ним підписана у присутності захисника ОСОБА_11 .

Прокурор ОСОБА_3 відповідно до ч.1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст. 381 КПК України.
Оцінюючи всі матеріали кримінального провадження які надійшли з обвинувальним актом, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Дані обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно положень ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим діяння є кримінальним проступком.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно положень ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим діяння є кримінальним проступком.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 66 КК України, судом не встановлено. Позицію останнього щодо визнання вини суд не трактує як щире каяття, оскільки ОСОБА_4 і на теперішній час не сплачує аліментів на утримання дітей згідно рішення суду, борг не погашений, остання оплата аліментів була 2018 року.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкцією ч. 1 ст. 164 КК України передбачено ряд альтернативних покарань: громадські роботи, арешт та обмеження волі.
Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинений кримінальний проступок до тяжких наслідків не привів, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання позитивно, офіційно не працює, на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, беручи до уваги те, що обвинувачений не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід в ході кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувався і підстави для його застосування відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Арешт на майно не накладався.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і обрати йому покарання за цим законом 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуюча ОСОБА_1