29.09.2022 Справа № 756/8279/22
Номер справи 756/8279/22
Номер провадження 1-кс/756/1406/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві, що полягає у не розгляді клопотання від 01.09.2022 року, в порядку ст. 220 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
22 вересня 2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві, що полягає у не розгляді клопотання від 01 вересня 2022 року.
В обґрунтування поданої скарги зазначає, що за її заявою 21 січня 2022 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 356 КК України.
14 лютого 2022 року зверталася до начальника Оболонського УП ГУ НП в м. Києві з проханням розпочати слідчі дії по розшуку та вилученню пограбованого майна, пояснюючі яким шляхом відбулось виселення та захоплення речей та майна.
01 вересня 2022 року звернулася до дізнавача (слідчого) Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 з клопотанням про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження, в якому просила суд: внести відомості до ЄРДР за кваліфікацією кримінального правопорушення ст. 186 ККУ; накласти арешт на опечатану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для запобігання уникнення та вивезення пограбованого майна; провести огляд квартири з моєю участю з цілю ідентифікації та виявленню стану майна, яке незаконно зберігається у вищевказаній квартирі; допитати нового власника квартири стосовно вчинення незаконного виселення з житла без рішення суду та захоплення речей та документів; в рамках кримінального провадження провести слідчі дії по виявленню майна, яке знаходиться на складах компанії «МУРАВЕЙ Україна»; надати доступ до майна, яке зберігається на складах компанії «МУРАВЕЙ Україна» з метою його ідентифікації та опису, виявлення стану даного майна, а також провести вилучення даного майна зі складу в порядку передбаченому процесуальним законодавством; внести відомості до ЄРДР щодо кваліфікації кримінального правопорушення ст. 162 КК України. Стверджує, що подане нею клопотання не розглянуто, відповіді вона не отримувала.
У судове засідання скаржник не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином.
Слідчий Оболонського УП ГУНП в м. Києві в судове засіданні не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходила. Не було надано відомостей про наслідки розгляду клопотання ОСОБА_3
29 вересня 2022 року до суду надійшла заява заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про розгляд скарги без участі.
Суд ураховує, що неявка учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду скарги по суті, вирішив розглянути за відсутності осіб.
За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.
Отже суд, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосудця та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.
Отже, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку суду, скаргу можливо розглянути по суті у відсутності скаржника.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь в судовому провадженні.
Дослідивши скаргу, подані в її обґрунтування докази, суд дійшов наступних висновків.
З поданої скарги вбачається, що ОСОБА_3 01 вересня 2022 звернулася до слідчого Оболонського УП ГУНП у місті Києві в порядку ст. 220 КПК України, в якому просила, в якому просила суд: внести відомості до ЄРДР за кваліфікацією кримінального правопорушення ст. 186 ККУ; накласти арешт на опечатану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для запобігання уникнення та вивезення пограбованого майна; провести огляд квартири з моєю участю з цілю ідентифікації та виявленню стану майна, яке незаконно зберігається у вищевказаній квартирі; допитати нового власника квартири стосовно вчинення незаконного виселення з житла без рішення суду та захоплення речей та документів; в рамках кримінального провадження провести слідчі дії по виявленню майна, яке знаходиться на складах компанії «МУРАВЕЙ Україна»; надати доступ до майна, яке зберігається на складах компанії «МУРАВЕЙ Україна» з метою його ідентифікації та опису, виявлення стану даного майна, а також провести вилучення даного майна зі складу зі складу в рамках кримінального провадження згідно з законом України; внести відомості до ЄРДР як кваліфікацію кримінального правопорушення ст. 162 КК України
Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення клопотання ОСОБА_6 отримано 05 вересня 2022 року.
Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
На досудовому провадженні, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню, відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
На підставі ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з приписами ст. 110 КПК України процесуальне рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим слідчим або прокурором, який її виніс.
Аналіз діючих норм кримінально-процесуального законодавства надає підстави дійти висновку, що бездіяльність - це пасивна форма поведінки уповноваженого суб`єкта, яка полягає в утриманні від вчинення обов`язкової процесуальної дії чи постановлення обов`язкового процесуального рішення; тобто невиконання обов`язку, покладеного КПК України.
Що стосується бездіяльності в розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України, то вона може бути зумовлена не лише безпосередньо не вчиненням процесуальної дії, а й неналежним розглядом відповідно клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
На відміну від процесуального рішення, правомірність/неправомірність якого вичерпується самим фактом його постановлення, бездіяльність прокурора має триваючий характер - вона розпочинається від дня, коли суб`єкт мав вчинити певну дію і не вчинив її та продовжується до моменту вчинення відповідної обов`язкової дії. Отже бездіяльність може бути усунута в будь-який момент суб`єктом, який її допустив.
Стаття 220 КПК України наділяє прокурора повноваженнями як задовольнити клопотання сторони кримінального провадження, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови. Отже, з урахуванням нормативних приписів належними формами реагування на клопотання будь-якої сторони кримінального провадження в порядку ст. 220 КПК України є або його задоволення або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання. При чому як при задоволенні клопотання так і при відмові в задоволенні має бути дотримана процесуальна форма (повідомлення або постанова).
Таким чином клопотання, яке подане ОСОБА_3 слідчому, повинно бути розглянутим не пізніше 3 днів, а заявник повинен бути невідкладно повідомленим про прийняте рішення. Між тим, на думку суду, хоча ст. 26 КПК України надає слідчому певного розсуду при прийнятті рішення (дискрецію), однак вказані положення закону не надають права не вчиняти взагалі дій (допускати бездіяльність).
Зважаючи на те, що органом досудового розслідування, слідчим не надано будь-яких доказів розгляду поданого ОСОБА_3 клопотання, суд дійшов висновку про те, що слідчим допущено бездіяльність щодо не розгляду клопотання заявника.
Такими діями слідчий порушив положення статті 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Враховуючи, що клопотання ОСОБА_6 від 01 вересня 2022 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та проведення слідчих дій в рамках кримільного провадження, слідчим не розглянуто в порядку ст. 220 КПК України, зокрема відсутнє процесуальне рішення у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання, скарга вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 від 01 вересня 2022 року.
Разом з цим, в іншій частині вимог скарги слід відмовити, оскільки клопотання ОСОБА_3 не розглянуто в порядку ст. 220 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 3, 110, 220, 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві, що полягає у не розгляді клопотання від 01.09.2022 року, в порядку ст. 220 КПК України задовольнити частково.
Зобов`язати уповноваженого слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві розглянути клопотання ОСОБА_3 від 01 вересня 2022 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження.
В задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1