Справа № 201/5025/22
Провадження № 1-кс/201/1638/2022
УХВАЛА
Іменем України

01 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002668 від 27.07.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 002668 від 27.07.2022р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням месенджеру «WhatsApp», який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , в період воєнного стану, здійснив передачу інформації військового характеру щодо маршрутів руху самохідних артилерійських установок по с. Сидорове Краматорського району Донецької області. Зокрема, 08.05.2022 ОСОБА_5 здійснив відеозйомку руху САУ, після чого вказані відеофайли відправив користувачу месенджеру «WhatsApp» з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який належить громадянину РФ на ім`я ОСОБА_6 .

28.07.2022р. виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого його протиправну діяльність було завершено.

Санкція ч. 2 ст. 114-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

28.07.2022 під час спілкування з ОСОБА_5 добровільно надав слідчому належні йому мобільний телефон «Xiaomi», Redmi Note 9 Pro, Модель М2003J6B2G, з сім-карткою № НОМЕР_3 , ІМЕI 1: НОМЕР_4 , ICCID 1: НОМЕР_5 , ІМЕI 2: НОМЕР_6 , в якому встановлено SIM-картку з номером абонента MegaFon НОМЕР_7 .

Усе вищезазначене майно не відноситься до переліку майна, що відповідно до ч. 3 ст. 59 КК України не підлягає конфіскації.

За вищевикладених обставин, з урахуванням положень ст. 170 КПК України, все вищезазначене майно підлягає арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий просив накласти арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання надав заяву, у якій клопотання підтримав, просив розглядати клопотання без його участі.

ОСОБА_5 надав заяву, у якій просив клопотання розглядати без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Під час розгляду клопотання установлено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 002668 від 27.07.2022р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням месенджеру «WhatsApp», який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , в період воєнного стану, здійснив передачу інформації військового характеру щодо маршрутів руху самохідних артилерійських установок по с. Сидорове Краматорського району Донецької області. Зокрема, 08.05.2022 ОСОБА_5 здійснив відеозйомку руху САУ, після чого вказані відеофайли відправив користувачу месенджеру «WhatsApp» з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який належить громадянину РФ на ім`я ОСОБА_6 .

28.07.2022р. виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого його протиправну діяльність було завершено.

28.07.2022 під час спілкування з ОСОБА_5 добровільно надав слідчому належні йому мобільний телефон «Xiaomi», Redmi Note 9 Pro, Модель М2003J6B2G, з сім-карткою № НОМЕР_3 , ІМЕI 1: НОМЕР_4 , ICCID 1: НОМЕР_5 , ІМЕI 2: НОМЕР_6 , в якому встановлено SIM-картку з номером абонента MegaFon НОМЕР_7 .

Постановою слідчого від 28.07.2022р. телефон Xiaomi», Redmi Note 9 Pro, Модель М2003J6B2G, з сім-карткою № НОМЕР_3 , ІМЕI 1: НОМЕР_4 , ICCID 1: НОМЕР_5 , ІМЕI 2: НОМЕР_6 , в якому встановлено SIM-картку з номером абонента MegaFon НОМЕР_7 визнано речовими доказами згідно ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 298-3 КПК України вилучення речей і документів» речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У виняткових випадках вилучені речі і документи можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді. Залежно від результатів розгляду вилучені речі та документи у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Враховуючи те, що добровільно надані ОСОБА_5 предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні та у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані предмети зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, суддя слідчий приходить до висновку, що наявні підстави для накладення арешту на зазначено майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 28.07.2022р. (добровільно видане) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон телефон «Xiaomi», Redmi Note 9 Pro, Модель М2003J6B2G, з сім-карткою № НОМЕР_3 , ІМЕI 1: НОМЕР_4 , ICCID 1: НОМЕР_5 , ІМЕI 2: НОМЕР_6 , в якому встановлено SIM-картку з номером абонента MegaFon НОМЕР_7 - з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошений 02.08.2022р. о 09 год. 25 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1