УХВАЛА

19 вересня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері Західного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полонне, Хмельницької області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, стрільця-помічника гранатометника 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
встановив:
До Рівненського міського суду надійшло клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері Західного регіону ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На обґрунтування клопотання зазначено, що Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері розслідується кримінальне провадження №0000033 від 20 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 червня 2020 року гр. ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу терміном на 3 (три) роки, після чого відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №119 від 15 червня 2020 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків гранатометника 7-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ч.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.
Згідно Указів Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року та №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.
Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалося. Відтак, станом на 11 лютого 2022 року в Україні діяв особливий період, без введення воєнного стану.
Разом із тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 11 лютого 2022 року близько 08 години 00 хвилин самовільно залишив розташування польового збору військової частини НОМЕР_1 , під час перебування на території 223-го Рівненського загальновійськового полігону у АДРЕСА_4 , відправившись за місцем свого проживання у місто Полонне, Хмельницької області, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 08 години 00 хвилин 27 травня 2022 року.
Близько 08 години 00 хвилин 27 травня 2022 року солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріли, що підтверджують ці обставини:
Підозра ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 , повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 , протоколами допитів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими документальними матеріалами.
Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України:
На думку сторони обвинувачення наявні обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_4 може переховується від органів досудового розслідування та/або суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, відноситься до категорії тяжких та передбачає міру покарання позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. ОСОБА_4 , а тому з метою уникнення покарання, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:
ОСОБА_4 проживає на віддаленій відстані від органу досудового розслідування та суду (Хмельницька область, місто Полонне), поряд із цим, на момент звернення до суду із невідомих причин знаходиться поза межами військової частини та обов`язки військової служби не виконує, а тому може не з`являтися на виклики, слідчого, прокурора та суду.
Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:
Без обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний ОСОБА_4 може не з`являтися на виклики посилаючись на форс мажорні обставини (віддаленість місця проживання та проходження військової служби від органу досудового розслідування та суду).
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечував.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши надані слідчим матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері розслідується кримінальне провадження №0000033 від 20 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Близько 08 години 00 хвилин 27 травня 2022 року солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання обов`язків військової служби.
14.09.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, та наявність достатніх даних, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховується від органів досудового розслідування та/або суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.
Отже, вирішуючи в даному випадку питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що статтею 5 Європейської конвенції з прав людини передбачені випадки, коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема це може бути здійснено з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі з дотриманням гарантій передбачених статтею 5 Конвенції.
В свою чергу, за змістом частин першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).
Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під домашнім арештом, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, наявність досліджених ризиків, щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, особи та його характеризуючих даних, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 домашній арешт у певний період часу.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: - прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, іншій документ, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; не відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період із 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив :
Клопотання задоволити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полонне, Хмельницької області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, стрільця-помічника гранатометника 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме до 18 листопада 2022 року.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу із 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
Рахувати термін дії ухвали з моменту її винесення, а саме з 19.09.2022 року.
Строк дії ухвали встановити до 18 листопада 2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: - прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, іншій документ, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;
- не відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період із 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 18 листопада 2022 року.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та слідчого, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1