Справа № 545/2986/22
Провадження № 1-в/545/770/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю представника установи ОСОБА_4

за участю засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка міста Вугледара Донецької області, не заміжня, має на утриманні неповнолітню доньку- 2008 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
1) 04.02.2004 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст.186 ч.2,75,104,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
1) 05.05.2010 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст.186 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
1)17.05.2011 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст.309 ч.1,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 14 днів,
засуджена: 22.02.2018 року Вугледарським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,-

встановив:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_5 , посилаючись на те, що вона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 своє клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджена не довела своє виправлення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення , виходячи з такого.
У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

ОСОБА_5 засуджена 22.02.2018 року Вугледарським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до наданих суду матеріалів по особовій справі ОСОБА_5 у державну установу «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» прибула 13.06.2018 року. За час відбування покарання порушувала вимоги режиму відбування покарання, за що мала два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Адміністрацією установи заохочувалася п`ять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Працевлаштована швачкою на швацькій дільниці установи та до виконання поставлених завдань відносить добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, на критику у свою адресу реагує агресивно.
Має два стягнення які погашені в встановленому законом порядку, останнє датується 02.08.2021 роком, а також п`ять заохочень, останнє 04.07.2022 року.
Вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 неодноразово судима за аналогічні злочини, протягом строку відбуття покарання в Надержинщинської виправної колонії (№65), а саме з 13.06.2018 року, мала 5 заохочень та 2 стягнення, що в свою чергу заважає суду надати оцінку поведінці засудженої.

Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці засуджена довела своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженої до праці.

Також, суд зазначає, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності починаючи з 2004 року за умисні корисливі злочини. А тому, на думку суду у разі звільнення її умовно-достроково є висока вірогідність вчинення нею нового злочину.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_5 не повністю довела своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, за час відбування покарання допустила два порушення, раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженої ОСОБА_5 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останньої не свідчать, що вона довела своє виправлення, а тому підстав для задоволення клопотання не має.

Керуючись ст. 81 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_5 - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1