Справа №295/5140/22
УХВАЛА
Іменем України
08.06.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні за №0001033 від 07.06.2022,
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернулася з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи непогашені та у встановленому законом порядком не зняті судимості за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та у період запровадженого в Україні воєнного стану вчинив корисливий злочин проти власності.

Так, близько 04 години 00 хвилин 07.06.2022, ОСОБА_5 , перебував поблизу 14 під`їзду будинку по АДРЕСА_2 , де помітив припаркований транспортний засіб в кузові білого кольору марки «MERSEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в салон автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись у сприятливій обстановці, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії залишаються непоміченими, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, таємно, використовуючи ніжку з-під стільця, розбив скло у першому лівому вікні салону, що дало можливість в подальшому через вікно проникнути в автомобіль.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 з вищевказаного автомобіля таємно викрав набір інструментів марки «INTERTOOL», вартістю 1 450 гривень, належний ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1 450 гривень.

Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому під час воєнного стану, поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 07.06.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предметів від 07.06.2022.

Крім викладеного, у клопотанні слідчим вказано про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Ризики мотивовані тим, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Окрім цього, ОСОБА_5 п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності з постановленням обвинувального вироку суду, є підозрюваним у кримінальному провадженні про вчинення нетяжкого злочину, який перебуває на стадії судового розгляду. Усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на переконання слідчого, свідчить, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
Також у клопотанні вказано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, йому відоме місце проживання потерпілої та свідків в даному кримінальному провадженні, тому існує обґрунтована необхідність в недопущенні спілкування підозрюваного зі свідками та потерпілою з метою недопущення будь-якого впливу на них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.
Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі. 20.05.2022 слідчим суддею Богунського районного суду міста Житомира було винесено ухвалу №295/4489/22 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.07.2022 відносно ОСОБА_5 за вчинення тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, отже на момент вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 порушив раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та вчинив ще одне корисливе кримінальне правопорушення.
За віком ОСОБА_5 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не навчається, не працює, забезпечує свої соціально-побутові потреби за рахунок вчинення корисливих умисних злочинів.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає, та не заперечує проти задоволення клопотання.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що підозрюваний у вчиненому розкаюється, зі слідством співпрацює. Захисник зауважив, що поведінка підозрюваного дає підстави вважати, що відносно останнього слід провести психолого-психіатричну експертизу. На думку захисника, запобігти наявним ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Встановлено, що в СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001033 від 07.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
07.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому, згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 07.06.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предметів від 07.06.2022.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому під час військового стану, поєднаному з проникненням у сховище, тобто у вчиненні злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
На переконання слідчого судді, слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.
Також, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час дії ухвали слідчого судді від 20.05.2022, якою відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, приписи якої він не виконав.
Крім того, ОСОБА_5 неодноразово судимий, на даний час у провадженні суду перебуває кримінальне провадження №0000001 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Крім того з довідки ОСК ГУНП в Житомирській області вбачається, що 11.02.2022 слідчим СВ ВП №1 Житомирського РУП, а також 29.04.2022, слідчим Новоград-Волинського ВП ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Наведене приводить до переконливого висновку про те, що існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого злочину.
Крім того, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі, відсутність стійких соціальних зв`язків, дає припущення вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.
Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим посилання органу досудового розслідування на наявність ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки наявність такого ризику належними доводами та доказами не підтверджено.
За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).
При визначенні розміру застави суд враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, майновий стан підозрюваного, який не має офіційного постійного місця роботи, спосіб життя, інші встановлені відомості про підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, суд вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення розміру застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень).
За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.08.2022 включно.
Строк дії ухвали до 06.08.2022 включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.
Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 17-20 год 14.06.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1