ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000371 від 05.07.2021р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 27.04.2016 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 2) 25.02.2020 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2021 року, близько 14.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», під час конфлікту із матір`ю ОСОБА_6 , умисно наніс їй не менше 5 ударів кулаками по тулубу та голові, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме: забій м`яких тканин голови, синці тулуба, лівої вушної раковини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно на початку липня 2021 року, за адресою його місця проживання, між ним та його матір`ю стався конфлікт, в ході якого він наніс матері приблизно п`ять ударів кулаками по тулубу та голові. На теперішній час вони помирилися з матір`ю, він попросив у неї вибачення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, віднесеного законодавцем на теперішній час до кримінальних проступків, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини, щиросердному розкаянні, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, одружений, негативно характеризується за місцем проживання.

Як обставину, яку пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах, встановлених санкцією частини 1 статті 125 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1