Провадження 1-кп/522/1083/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2022 Місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
під час судового розгляду у кримінальних провадженнях №0000365 від 13.05.2019, №0003207 від 18.06.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Раскаєць Штефан-Водського району республіки Молдови, громадянина Молдови, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без визначеного місця мешкання на території України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:
Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст.186 КК України.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає.
Прокурор не звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Тому суд вирішує питання про доцільність продовження строк тримання обвинуваченого за власною ініціативою на підставі приписів ч.3 ст. 331 КПКУ.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою терміном на шістдесят діб, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу раніше, продовжують існувати.
Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на більш м`який.
Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, який карається позбавленням волі до шести років.
ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований , не одружений, є громадянином інщої держави, без визначеного місця мешкання на території України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, є громадянином іншої держави.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на обставини справи та його особу.
Обставин, передбачених ч.2 ст183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Тому строк тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.
Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись Гл.18, ст.ст. 314-316, 291, 342-355 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 08.10.2022 включно без визначення розміру застави
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.
Суддя: