У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2022 Справа №607/10364/22
провадження № 1-кс/607/3285/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000342 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Стара Брикуля Теребовлянського району Тернопільської області, громадянин України, проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації там само, не одружений, дітей та інших утриманців не має, не працює, раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України,
встановила:

слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб. У разі задоволення клопотання просить визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 208 000 грн. У разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання органу досудового розслідування інші документи, ю дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в чергову частину Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_7 , 1972 року народження, у якій вказав, що хлопець на ім`я ОСОБА_8 , за допомогою месенджерів «Instagram» та «Vibег», пропонував зустріч його неповнолітній падчерці ОСОБА_9 , 2008 року народження, з метою вчинення стосовно неї дій сексуального характеру.

За даним фактом 13 березня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000342 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156-1 КК України.

30 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156-1 КК України.

Крім цього, 06 липня 2022 року до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт про те, що у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000342 від 13 березня 2022 року встановлено, що у пам`яті телефону "Xiaomi Redmi 8", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , знаходяться відео та фотографії порнографічного змісту із ознаками дитячої порнографії.

06 липня 2022 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000935 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

07 липня 2022 року матеріали кримінальних проваджень внесених до ЄРДР за № 0000342 та № 0000935, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000342.

В подальшому, 29 липня 2022 року ОСОБА_10 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України, за наступних обставин.

Так, статтею 30-2 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що держава здійснює захист дітей від сексуального насильства (у тому числі від сексуальної експлуатації та вчиненого з боку батьків або осіб, які їх замінюють), а також дітей, які постраждали від такого насильства або стали його свідками (очевидцями).

Разом із цим, в ході досудового розслідування встановлено, що 25 лютого 2022 року неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у соціальній мережі «Інстаграм» познайомилася з ОСОБА_5 . В ході спілкування із неповнолітньою ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на домагання неповнолітньої потерпілої для сексуальних цілей.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи повнолітньою особою, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, 14-го віку, за допомогою неправдивих обіцянок, зловживання довірою та шляхом обману, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо неповнолітньої особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останньої, порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, діючи відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від неповнолітньої ОСОБА_9 фотографії інтимного характеру із зображенням оголених частин тіла неповнолітньої.

В подальшому, у період з 25 лютого 2022 року до 12 березня 2022 року ОСОБА_5 продовжував свої злочинні дії, спрямовані на домагання неповнолітньої ОСОБА_9 для сексуальних цілей за допомогою мессенджерів «Telegram», «Вайбер» та соціальної мережі «Інстаграм», які встановлені на належному йому мобільному телефоні «Xiaomi Redmi 8» та шляхом погроз поширення інтимних фотографій ОСОБА_9 в соціальній мережі «Інстаграм», неодноразово пропонував зустріч неповнолітній з метою вчинення стосовно неї дій сексуального характеру, а також інших розпусних дій.

Надалі, шляхом погроз поширення інтимних фотографій ОСОБА_9 в соціальній мережі, ОСОБА_5 , отримавши згоду останньої, 10 березня 2022 року запропонував неповнолітній ОСОБА_9 зустріч в м. Тернополі поблизу Театрального майдану.

Однак, прибувши на місце зустрічі, 12 березня 2022 року, близько 10:00 год. на Театральний майдан м. Тернополя, ОСОБА_5 , який достовірно знав, що ОСОБА_9 не досягла шістнадцятирічного віку, запропонував останній пройти у місце, де немає людей, з метою вступу у статевий акт, проте, його протиправні дії стосовно потерпілої були припинені вітчимом останньої.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156-1 КК України - пропозиція зустрічі, зроблена повнолітньою особою, у тому числі з використанням інформаційно-телекомунікаційних технологій, особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою вчинення стосовно неї будь-яких дій сексуального характеру, у разі якщо після такої пропозиції було вчинено хоча б одну дію, спрямовану на те, щоб така зустріч відбулася.

Крім цього, у невстановлений розслідуванням час, ОСОБА_5 , використовуючи доступ до всесвітньої мережі Інтернет, завантажив та інсталював на свій мобільний телефон торгівельної марки "Xiaomi Redmi 8", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , багатоплатформовий клауд-мессенджер «Telegram» з функціями VoIP для смартфонів, планшетів та ПК, який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками, фотографіями, файлами багатьох форматів.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_5 виник умисел на одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисне її зберігання, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі», «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» та Закону України «Про охорону дитинства».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання порнографічних матеріалів із ознаками дитячої порнографії, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон "Xiaomi Redmi 8", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , за допомогою програми обміну повідомленнями «Telegram», спілкувався із неповнолітніми особами та, використовуючи довірливе ставлення до себе, перебуваючи у невстановленому місці, упродовж грудня 2021 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), умисно одержав доступ до зображення, яке ідентифікується під назвою «-04456662_121.jpg», яке відносяться до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, які умисно завантажив та зберігав у пам`яті вище вказаного мобільного телефону для особистого перегляду.

Окрім цього, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон "Xiaomi Redmi 8", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , за допомогою програми обміну повідомленнями «Telegram», умисно у невстановленому слідством часі та місці, одержав доступ до зображення, яке ідентифікується під назвою «-420394929_121.jpg», яке відносяться до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, які умисно завантажив та зберігав у пам`яті вище вказаного мобільного телефону для особистого перегляду.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, тобто в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту.

Таку підозру слідчий вважає обґрунтованою доказами, зібраними органом досудового розслідування (перелічено).

Із урахуванням здобутих в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень.

Метою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий називає забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам, передбаченим п.п 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

А підставами застосування запобіжного заходу те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала з мотивів, наведених в клопотанні.

У судовому засіданні захисник з приводу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, зазначив що немає підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу, оскільки підозра за ч. 1 ст. 301-1 КК України не обґрунтована. Так, підозрюваний визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 156-1 КК України, однак застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за це правопорушення не передбачено. На підтвердження обґрунтування підозри за ч. 1 ст. 301-1 КК України слідчим надано лише висновок експертизи, однак сам по собі він не взмозі довести обов`язкового елементу складу злочину умисел на отримання дитячої порнографії, тобто вчинення активних дій для цього; крім цього неможливо встановити, який саме диск досліджував експерт та його походження. Ризики поведінки підозрюваного необґрунтовані, зважаючи на тривалий строк, який пройшов з часу повідомлення йому про підозру та належну процесуальну поведінку останнього, зокрема він сам явився в судові засідання. Крім цього, він проживає в селі, на відміну від потерпілої, тому не буде пересікатись з нею; злочини, які інкримінують ОСОБА_5 , не корисливі, тому те, що він не працює, не може покладатись в основу обґрунтування ризику вчинення ним іншого злочину. У випадку, коли слідчий суддя прийде до переконання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав захисника підтримав, пообіцявши прибувати на усі виклики слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги надані в судовому засіданні пояснення сторін кримінального провадження щодо заявлених клопотань, слідчий суддя приходить до наступного висновку:
відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що слідчою групою з числа слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, в т.ч. слідчою ОСОБА_6 , за процесуального керівництва групи прокурорів, зокрема прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000342 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

В рамках цього кримінального провадження, 30 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156-1 КК України, тобто у пропозиції зустрічі, зробленій повнолітньою особою, у тому числі з використанням інформаційно-телекомунікаційних технологій, особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою вчинення стосовно неї будь-яких дій сексуального характеру, у разі якщо після такої пропозиції було вчинено хоча б одну дію, спрямовану на те, щоб така зустріч відбулася; та 29 липня 2022 року про нову підозру у вчиненні цього самого кримінального правопорушення, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, тобто в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту.

Обґрунтованість вказаної підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме даними, що містяться у: протоколі допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 14 березня 2022 року про спілкування її з хлопцем на ім`я ОСОБА_8 за допомогою мобільних месенджерів, надсилання нею на прохання останнього її 5-6 фото з оголеними частинами тіла та пропозиції ОСОБА_8 зустрітись для статевих зносин, а також шантаж з його боку про розповсюдження цих фото у випадку, якщо потерпіла з ним не зустрінеться, та про їх зустріч 12 березня 2022 року, під час якої ОСОБА_8 питав її, коли та де в них буде статевий акт; протоколі огляду предмету від 25 квітня 2022 року про наявність в телефоні переписки з особою на ім`я ОСОБА_8 ; протоколі вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 14 березня 2022 року про добровільну видачу телефону ОСОБА_5 ; висновку експерта № СЕ-19/120-22/4502-КТ від 15 червня 2022 року про виявлення в телефоні графічних файлів та переписок; висновку експерта № СЕ-19/123-22/6630-МЗ від 22 липня 2022 року про те, що наданий на дослідження носій інформації містить два файли, які належать до дитячої порнографії.

Зробивши висновок про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

При цьому, слідчий суддя, з огляду на заперечення захисника, звертає увагу на те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для визнання особи винуватою, чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, за яким їй повідомлено про підозру, вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, що і зроблено у даній судовій справі.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, за результатами розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які дають достатні підстави стверджувати про наявність наступних ризиків, на які вказує в клопотанні слідчий та які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Зокрема, ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду слідчий зазначає те, що у випадку визнання ОСОБА_5 винуватим згідно підозри, йому загрожує покарання за одне із кримінальних правопорушень, в т.ч. основне покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до шести років, що може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001 року), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик має місце у даному випадку та що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого його підозрюють, та покарання, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, на переконання слідчого судді, в ОСОБА_5 , незважаючи на те, що він має зареєстроване місце проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки. На користь цього висновку свідчить те, що він не одружений, дітей та інших утриманців не має, також не має місця роботи.
Про ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_5 відомі їх анкетні дані, при цьому потерпіла є неповнолітньою та згідно доводів сторони обвинувачення, вона вже піддавалась психологічному тиску підозрюваного при вчиненні злочину. Беручи до уваги те, що згідно КПК України (ч. 2 ст. 23, ч. 4 ст. 95 КПК України) показання цих осіб мають значення лише ті, які надані безпосередньо суду, або слідчому судді в порядку ст. 225 КПК України, отже до цього моменту можуть бути змінені під протиправним впливом підозрюваного.
При цьому, на переконання слідчого судді, прокурор не довела, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти цим доведеним ризикам.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, прокурором не доведено існування двох інших ризиків поведінки підозрюваного, про які зазначила в клопотанні слідчий.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в клопотанні обґрунтовується тим, що досудове розслідування не завершено та не приймалось рішення в порядку ст. 290 КПК України щодо надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження, проводяться дії, спрямовані на встановлення усіх обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованих діянь. Однак, стороною обвинувачення не зазначається, які саме речі та документи підозрюваний може знищити, сховати або спотворити. При цьому, як вбачається із матеріалів клопотання, він видав мобільний телефон, та в кримінальному провадженні проведені експертизи. Фактично ОСОБА_5 знає про кримінальне провадження з 14 березня 2022 року. Наведені обставини дають слідчому судді вважати, що вказаний ризик поведінки підозрюваного не доведений.

Також, залишається недоведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Так, слідчий суддя погоджується з доводами захисника про те, що лише факт відсутності в ОСОБА_5 місця роботи та постійного джерела доходу в даній ситуації, коли підозрюваному інкримінується кримінальні правопорушення, вчиненні не з корисливою метою, і він вважається таким, що не судимий, не може свідчити про те, що останній й надалі вчинятиме кримінальні правопорушення.
Крім цього,слідчий суддя не може не звернути увагу на те, що з моменту першого повідомлення про підозру 30 червня 2022 року процесуальна поведінка ОСОБА_5 належна, оскільки доказів протилежного стороною обвинувачення слідчому судді не надано.
Таким чином, оцінюючи відповідно до ст. 178 КПК України наведені обставини в сукупності, зокрема: вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні згідно повідомленої підозри; дані про його особу, які зазначені вище; доведені ризики, слідчий суддя вважає, що не виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, який полягає в ізоляції підозрюваного від суспільства та утримування його в умовах слідчого ізолятора, може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
На переконання слідчого судді, попередити вказані вище ризики здатний запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, і вважає за необхідне обрати саме його на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність яких доведена прокурором.
З наведеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, тобто лише в частині застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , а у задоволенні клопотання захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

клопотання слідчого задовольнити частково.
У задоволенні клопотання захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 2200 год. до 0600 год.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до органу досудового розслідування інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 2359 год. 30 серпня 2022 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання органу Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1