ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/600/22

Номер провадження 1-кп/495/640/2022

13 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальні провадження внесене в ЄРДР № 0001293 від 29.10.2021 року та ЄРДР № 0000500 від 04.05.2022 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тузли Татарбунарсьького району Одеської області ,українця, громадянина України , раніше не судимого, не одруженого , неповнолітніх дітей на утриманні не маючого,з середнью освітою, офіційно не працевлаштованого ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ст.126-1 КК України-

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одесько області - ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5 .

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ст. 126-1 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання (на момент вчинення кримінального правопорушення ),а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав з потерпілою ОСОБА_5 як особи, які проживають у сімейних відносинах , але не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою. Усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку,діючи умисно,з мотивів явної неповаги до існуючих норм спільного проживання в сім`ї, на грунті неприязних відносин, систематично вчиняв домашнє насильство, при наступних обставинах:

04.03. 2021 року приблизно в 05:00 годині перебуваючи за місцем свого мешкання (на момент вчинення кримінального правопорушення),а саме: за адресою: АДРЕСА_2 спричинив сварку з потерпілою ОСОБА_5 внаслідок чого висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою,поводив себе агресивно.

09.03.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 було складено протокол про адмінінстративне правопорушення за ч.2 ст. 172-2 КУпАП про вчинення психологічного насильства в сім`ї. 16.03. 2021 року постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави. в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В подальшому,не зробивши для себе належних висновків обвинувачений ОСОБА_3 продовжив свої протиправні дії щодо потерпілої ОСОБА_5 при наступних обставинах: 27.08. 2021 року приблизно 01 годину 00 хвилин , перебуваючи за місцем свого мешкання ( на момент вчинення кримінального правопорушення ),а саме: за адресою: АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_3 спричинив сварку з потерпілою ОСОБА_5 внаслідок чого висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою,поводив себе агресивно,штовхав ії. За вчинення вказаних протиправних дій відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.10. 2021 року обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Крім того ,25.09. 2021 року о 21 години 30 хвилин знаходячись за місцем свого мешкання ( на момент вчинення кримінального правопорушення), а саме: за адресою: АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою у відношенні потерілої ОСОБА_5 29.09. 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було складено протокол про адмінінстративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП,постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 19.10.2021 року обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адінстративного правопорушення,передюаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 340 гривень.

Крім того, в період часу з 31жовтня 2021 року по 08 січня 2022 року, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 умисно систематично, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно -небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків,з мотивів явної неповаги до існуючих норм спільного проживання в сім`ї неодноразово вчиняв домашне насильство,яке виражалось у психологічному насильстві відносно потерпілої ОСОБА_5 ,з якою він разом проживав, але в шлюбі не перебуває, при наступних обствинах :

Так, 31.10. 2021 року о 21 години 20 хвилин знаходячись за місцем свого мешкання ( на момент вчинення кримінального правопорушення), а саме: за адресою: АДРЕСА_2 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою у відношенні потерілої ОСОБА_5 04.11. 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було складено протокол про адмінінстративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП,постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2021 року обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Крім того, 24.12. 2021 року о 17 години 20 хвилин ,знаходячись за місцем свого мешкання ( на момент вчинення кримінального правопорушення), а саме: за адресою: АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою у відношенні потерпілої ОСОБА_5 . 24.12. 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП,постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави. в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень

Також 08.01. 2022 року о 18 години 00 хвилин знаходячись за місцем свого мешкання ( на момент вчинення кримінального правопорушення), а саме: за адресою: АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою у відношенні потерпілої ОСОБА_5 . 12.01. 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП,постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передюаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення(проступку) , передбаченого ст. 126-1КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно, він протягом тривалого часу знаходився в фактичних шлюбних відносинах з потерпілою ОСОБА_5 та проживав за місцем ії проживання за адресою : АДРЕСА_2 . Між ним та потерпілою на грунті неприязних стосунків часто виникали сварки під час яких він дійсно здійснював у відношенні потерпілої умисні дії психологічного характеру, погрожував їй, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого потерпілій були заподіяні психологічні страждання та погіршилося якість ії життя. Також він заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, але кримінальне провадження закрито судом внаслідок спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності. Він не заперечує,що вісносно нього були складені адміністративні протоколи за вчинення насилля в сім`ї, судом він притягався до адміністративної відповідальності ,постанови не оскаржував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 увчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) , передбаченого ст. 126-1 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 126-1КК України : домашнє насильство,тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства ,щодо особи з якою обвинувачений перебував в сімейних відносинах,що призводить до психологічних страждань та погіршення життя потерпілої особи. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2022 року кримінальні провадження внесене в ЄРДР № 0001293 від 29.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України було об`єднано з кримінальним провадженням , внесеним до ЄРДР № 0000500 від 04.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України. Оскільки дії обвинуваченого за усіма епізодами вчинення кримінального правопрушення повністю охоплюються діспозицією статті 126-1 КК України, суд вважає зайвим повторну кваліфікацію його дій за ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є несудимою особою, має постійне місце мешкання, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку) та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах сакції статті ,за якої кваліфіковані його дії.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений. Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався, але суд вважає за необхідне змінити на тримання під вартою, взяв його під варту негайно в залі суду та направив його в місця відбування кримінального покарання у вигляді арешту через Державну установу " Ізмаїльський слідчий ізолятор

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку , передбаченого ст. 126-1 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 змінити на тримання під вартою, взяв його під варту негайно в залі суду.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, направив його в місця відбування кримінального покарання у вигляді арешту через Державну установу " Ізмаїльський слідчий ізолятор ".

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1