Справа № 585/1772/22
Номер провадження 1-кп/585/310/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 13.07.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуваючого покарання у державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Перехрестівка, вул. Вишнева, 19, раніше неодноразово судимого, відбуваючого покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року за ч. 3 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна який змінений вироком Дніпровського апеляційного суду 11.09.2019 року в частині призначення покарання та призначено покарання у вигляді 9 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статті 391Кримінального кодексу України (далі КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення(проступок), у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

1. З 12.01.2020 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» (далі ДУ «РВК №56»). По прибуттю до ДУ «РВК №56» засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.
Під час відбуття призначеного покарання в ДУ «РВК № 56» засуджений ОСОБА_4 , починаючи з травня місяця 2020 року, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, вирішив стати на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, вчиняв злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, через, що взятий на профілактичний облік та 27 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за різні порушення режиму відбуття покарання.
18.08.2021 року постановою начальника ДУ «РВК № 56», погодженою з членами спостережної комісії, засудженого ОСОБА_4 з дільниці ресоціалізації було переведено до дільниці посиленого контролю строком на 6 місяців.
Через безуспішне застосування інших заходів впливу, 08.06.2022 року на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2022 року, що набрала законної сили, до засудженого ОСОБА_4 за чергове порушення встановлених заборон, судом було застосовано стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу (далі ПКТ) строком на 1 (один) місяць.
Відповідно до постанови начальника ДУ «РВК № 56» від 08.06.2022 засуджений ОСОБА_4 переведений до ПКТ ДУ «РВК № 56» строком на 1 (один) місяць.
Однак, будучи підданим стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу та попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та продовжив злісно порушувати установлений порядок відбування покарання.
Так, 17.06.2022 року засуджений ОСОБА_4 в порушення ст. 107 КВК України та вимог Наказу Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» умисно порушив правила внутрішнього розпорядку, зокрема відмовився прибирати камеру та вступив в суперечку з працівниками установи. Рішенням дисциплінарної комісії від 20.06.2022 року за порушення режиму відбування покарання до останнього застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
05.07.2022 року засуджений ОСОБА_4 в порушення ст. 107 КВК України та вимог Наказу Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» умисно порушив правила внутрішнього розпорядку, зокрема відмовився прибирати камеру та вступив в суперечку з працівниками установи. Рішенням дисциплінарної комісії від 08.07.2022 за порушення режиму відбування покарання до останнього застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Не зважаючи на вжиті профілактичні заходи, засуджений ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, що полягало в наступному. Так, у відповідності до статті 9 Кримінального виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані:
- виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених;
- виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.
Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 107 Кримінального виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані:
- дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами;
- виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.
Згідно з статтею 2 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.
Крім того, частиною 3 додатку 20 вищенаведених Правил встановлено обов`язки чергового камери:
1) під час входу до камери представників адміністрації установи виконання покарань та осіб, яких вони супроводжують, доповідати про чисельність засуджених, які утримуються в камері;
2) стежити за збереженням камерного інвентарю, обладнання та іншого майна;
3) одержувати для засуджених посуд і здавати його;
4) стежити за чистотою в камері;
5)здійснювати прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки - двориків для прогулянок;
6) мити бачок для питної води.
Незважаючи на зроблене 08.07.2022 року офіційне попередження, засуджений ОСОБА_4 належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на триваючу злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «РВК 56», діючи умисно та всупереч вищенаведеним вимогам ст. 107 КВК України та статті 2 розділу II, частини 3 додатку 20 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи черговим відповідно до графіку чергування та обізнаним зі своїми обов`язками, 12.07.2022 року, перебуваючи у приміщенні камери № 15 дільниці посиленого контролю ДУ «РВК № 56», самостійно до прибирання приміщення камери не приступив, категорично відмовився виконувати дані обов`язки чергового по камері. На зауваження з приводу даного порушення засуджений ОСОБА_4 не реагував.
Так, 12.07.2022 року о 09 год. 35 хв. начальником дільниці посиленого контролю майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_4 було запропоновано провести прибирання в приміщенні камери № 15 дільниці посиленого контролю ДУ «РВК № 56», згідно затвердженого графіка чергування, на що засуджений ОСОБА_4 відмовив останньому в категоричній та зухвалій формі. Після неодноразового повторюваної вимоги приступити до прибирання камери, засудженого ОСОБА_4 було попереджено про те, що у разі відмови ним від виконання своїх обов`язків його буде притягнено до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України за злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи. Проте останній, будучи забезпеченим необхідним господарчим інвентарем, публічно, зухвало, безпідставно, необґрунтовано, у категоричній формі відмовився виконувати неодноразово висловлені законні вимоги представника адміністрації ОСОБА_6 , хоча був зобов`язаний і мав можливість їх виконати.
2. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за статті 391 КК України, а саме: відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі, будучи особою, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
3. 04 серпня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 13.07.2022 року в порядку статей 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.391 КК України.

4. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене: у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання у виді 6 місяців за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.09.2019 року, яким засуджено до 9 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна та остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

5. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується.
6. 6. Відповідно до п.1 частини четвертої статті 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
7. Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ст.391 КК України.

8. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє:
8.1. що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
8.2. наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК;
8.3. характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 391 КК України.
8.4. Крім того, зазначив, що він вину визнає в повному обсязі та погоджується з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
9. Суд в порядку статті 474 КПК шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним та надання згоди на її укладення потерпілими, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
10. Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, враховуючи згоду потерпілих на укладення угоди про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які не заперечували щодо затвердження угоди, Суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 04 серпня 2022 року кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 13.07.2022 року, між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
11. Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

12. Враховуючи, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року, з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 11.09.2019 року, то строк відбуття покарання рахувати з дня постановлення цього вироку.

З цих підстав, керуючись
статтями 368,370-371,373-374,376,475 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :
1. Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену за участю захисника ОСОБА_5 від 04 серпня 2022 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 13.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 391 КК України.
2. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 391 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04 серпня 2022 року покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання у виді 6 місяців за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.09.2019 року, яким засуджено до 9 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна та остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

3. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з дня його постановлення, 16 серпня 2022 року.

6. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8