В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000788 від 22.08.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вязівок Городищенського району Черкаської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, який має двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого водієм в ТОВ «АВТО-ЛОГІСТИКС-КОМПЛЕКС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представників цивільних відповідачів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представників цивільного відповідача ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 22.08.2020 року приблизно о 13 годині 48 годин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним спеціальним вантажним автомобілем - сміттєвозом марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по дворовій території ( житловій зоні) будинку АДРЕСА_3 , наближаючись до сміттєвих контейнерів, установлених за вказаною адресою, з метою збирання безпечних відходів.

В цей час, по зазначеній (житловій зоні) дворовій території, позаду вказаного автомобіля, рухались пішоходи ОСОБА_19 та її малолітній син ОСОБА_20 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9. та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним спеціальним вантажним автомобілем - сміттєвозом марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , в процесі якого, рухаючись заднім ходом по проїзній частині житлової зони двору будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що перебуває в умовах обмеженої оглядовості дорожньої обстановки з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями кабіни транспортного засобу, достовірно знаючи, що рух в житловій зоні вимагає особливої уваги від водіїв, тому що на даній ділянці найбільш вірогідна поява пішоходів (в тому числі дітей) та в будь-який момент дорожня обстановка може змінитися, створюючи небезпеку для життя та здоров`я громадян, маючи змогу звернутися за допомогою до інших осіб, зокрема до ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які знаходились в салоні автомобіля, проявив бездіяльність, відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого задньою частиною транспортного засобу здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які рухались проїзною частиною житлової зони двору будинку позаду вказаного транспортного засобу.

У результаті наїзду вказаного автомобіля, ОСОБА_19 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події. Тілесні ушкодження отримані ОСОБА_19 під час дорожньо-транспортної пригоди мають прямий причинний зв`язок із настанням її смерті. Порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, підпункт «б» 2.3, підпункт «а» 2.9. та 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та показав, що на час події працював водієм сміттєвоза в ТОВ «Авто-Логістик». Напередодні події, а саме 21.08.2021 року приблизно о 18 годині вживав алкогольні напої, приблизно три пляшки пива, однак через відсутність іншого водія, йому довелося виходити на роботу 22.08.2021 року. 22.08.2021 року з 08 годин ранку сміттєвозом марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_21 , однак приблизно об 11 годині він (Погрібний) змінив Бездорогу та сів за кермо. Окрім нього в салоні сміттєвоза знаходились ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Пізніше, за адресою: м. Київ, вул. Флоренції, 9, з метою збирання відходів, він ( ОСОБА_5 ), керуючи автомобілем, наближався заднім ходом до сміттєвих контейнерів, установлених за вказаною адресою, та через необережність здійснив наїзд, як йому стало відомо пізніше, на жінку, яка рухалась позаду сміттєвоза, оскільки у нього не було можливості побачити людину, яка рухалась позаду автомобіля, через «сліпу зону». Крім цього, Погрібний додав, що під час руху заднім ходом, камерою заднього виду чи допомогою сторонніх осіб, він не користувався, однак сигнал, який сповіщає про рух автомобіля заднім ходом, був ввімкнений. Про те, що під час руху заднім ходом, згідно інструкції, позаду сміттєвоза має стояти дві людини, він не знав, оскільки не був повідомлений роботодавцем, в той же час він повідомив, що інструктаж з техніки безпеки проводили періодично, а свої посадові обов`язки він ( ОСОБА_5 ) знав добре. Також, обвинувачений додав, що після події був в шоковому стані, а тому швидку медичну допомогу викликав ОСОБА_21 . Пізніше, після приїзду поліції, ОСОБА_5 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав позитивний результат, крім цього, він проходив такий огляд у лікаря-нарколога, але не пам`ятає його результати. Також, Погрібний зазначив, що цивільний позов не визнає, оскільки вважає, що сума позову перебільшена та не обґрунтована належними доказами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що 22.08.2020 року, точний час не пам`ятає, йому зателефонував старший син та повідомив, що його дружина ОСОБА_19 померла. Пізніше, цього ж дня, з ним зв`язався інспектор поліції та підтвердив, що дружина померла в результаті наїзду на неї автомобіля. Після чого йому повідомили, що їхню дитину, яка була з дружиною, забрали в лікарню «Охматдит» і тому він одразу направився в лікарню. Обставини правопорушення потерпілому невідомі, оскільки він не був безпосереднім учасником події. Окрім цього, потерпілий додав, що обвинувачений жодним чином не намагався відшкодувати завдану шкоду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що працював разом з обвинуваченим ОСОБА_5 в ТОВ «Авто-Логістик» водієм. 22.08.2021 року йому подзвонив Погрібний, поскаржився на поганий стан здоров`я та попросив його (Бездорогу) разом з ним виїхати на маршрут. Цього ж дня близько 08 години вони виїхали з бази та почали рухатись по запланованому маршруту на сміттєвозі марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , з написом на автомобілі «Еко-Грінко». Окрім них, в автомобілі знаходився також ОСОБА_23 . Під час відпрацювання маршруту свідок не бачив, щоб ОСОБА_24 вживав алкогольні напої, запах алкоголю від нього не відчував. Приблизно об 11 годині Погрібний повідомив, що вже краще себе почуває і може сісти за кермо сміттєвоза, тому вони обмінялись місцями в кабіні автомобіля, Погрібний сів за кермо та вони продовжили відпрацьовувати маршрут. Пізніше, при заїзді на прибудинкову територію поблизу будинку № 9 по вул. Флоренції в м. Києві, під час руху заднім ходом, сміттєвоз, під керуванням ОСОБА_5 , під`їжджаючи до сміттєвого баку, здійснив наїзд на жінку, яка рухалась позаду сміттєвоза. Коли вони вийшли з сміттєвоза, побачили жінку, яка лежить на дорозі та мала дуже багато видимих ушкоджень, біля неї стояла малолітня дитина. Потім він (свідок) викликав швидку медичну допомогу. Коли приїхали працівники поліції, він (свідок) спочатку повідомив, що автомобілем керував він, але згодом Погрібний зізнався, що за кермом, в момент наїзду, був саме він ( ОСОБА_5 ). Окрім цього, свідок повідомив, що під час руху заднім ходом, ОСОБА_5 дивився в дзеркало заднього виду та камеру, яка була розміщена позаду автомобіля, а тому чітко бачив те, що відбувається позаду автомобіля (поблизу маніпулятора сміттєвоза), водночас він не міг бачити те, що відбувається збоку автомобіля. Крім цього, свідок ОСОБА_21 пояснив, що під час виконання своїх службових обов`язків, щоранку водії мають проходити огляд на стан сп`яніння, але в день події такий огляд вони, в тому числі і ОСОБА_5 , не проходили.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2020 року, схеми пригоди та фото-таблиці до нього вбачається, що ОСОБА_5 22.08.2020 року, керуючи автомобілем марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по дворовій території будинку АДРЕСА_3 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_19 .

Також, з протоколу огляду транспортного засобу та місцевості, де він знаходиться від 28.11.2020 року та переглянутого CD-диску (додатку до нього) вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться на території АТП 0810, що за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 17. Під час огляду даної ділянки, було встановлено, що на її територію в`їзд здійснюється через металеві ворота, які відчиняються охороною. В ході огляду було встановлено, що на території знаходиться автомобіль сміттєвоз «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 . Під час огляду вказаного автомобіля було встановлено, що на задній частині контейнеру для сміття знаходиться камера, яка працює в режимі онлайн, та передає зображення на дисплей, який знаходиться в салоні (в кабіні) автомобіля. Під час руху заднім ходом до стіни будівлі було встановлено, що на відстані 9,50 м від задньої крайньої частини автомобіля до стіни, видно нижню частину стіни, тобто на відстані 10 м від краю сміттєвого контейнеру. Також в ході огляду встановлено, що при вмиканні коробки передач в положення заднього ходу, автомобіль подає звуковий сигнал, вказаний сигнал звучить під час руху заднім ходом на різних швидкостях.

З протоколу огляду та перегляду цифрового носія інформації від 24.08.2020 року вбачається, що на диску наявний відеофайл «ch16_4429» з розширенням файлу .mp4 розміром 207 744 КБ. При відкритті відео файлу, за допомогою програвача «VLC media player» встановлено, що при запуску відеозапису на ньому містяться показники системного таймеру у верхній лівій частині кадру (08-22-2020 13:44:27), у нижній частині з правої сторони міститься напис Camera 13. Відео відтворюється з нерухомої камери, яка встановлена на фасаді дитячого навчального закладу «Розумка», що за адресою: м. Київ, вул. Флоренції, 6. Відео кольорове, без звуку. Під час запуску та огляду відеозапису встановлено, що камера направлена на прибудинкову території за вказаною адресою та захоплює частину проїзної ділянки дороги вулиці Плеханова в м. Києві, напроти будинку № 9. Дана ділянка добре освітлюється природним світлом. Опадів не виявлено. Майже вся проїзна частина закрита деревами. З часом на показнику системного таймеру кадру (13:47:59), у верхній лівій частині кадру, з-за дерев з`являється силует, проходить з ліва направо та о 13:48:00 зникає за деревами після чого у вказаний час рухається автомобіль сміттєвоз, який також видно із-за дерев та який зупиняється о 13:48:10 (відповідно до показнику системного таймеру кадру). Через дерева, які перекривають усю проїзджу частину, механізм виникнення ДТП та його наслідки не виявлено. В ході огляду вказаного відеофайлу встановлено лише траєкторію руху транспортного засобу та його напрямок.

Окрім цього, з протоколу огляду та перегляду цифрового носія інформації від 27.08.2020 року вбачається, що на диску наявний відеофайл «ch04_4840» з розширенням файлу .mp4 розміром 187 568 КБ. При відкритті відео файлу, за допомогою програвача «VLC media player» встановлено, що при запуску відеозапису, на ньому містяться показники системного таймеру у верхній лівій частині кадру (08-22-2020 13:48:40), у нижній частині з правої сторони міститься напис Camera 01. Відео відтворюється з нерухомої камери, яка встановлена на фасаді входу до під`їзду, що за адресою: м. Київ, вул. Флоренції, 9. Відео кольорове, без звуку. Під час запуску та огляду відеозапису встановлено, що камера направлена на прибудинкову територію за вказаною адресою та захоплює частину проїзної ділянки дороги вулиці Плеханова в м. Києві. Дана ділянка добре освітлюється природним світлом. Опадів не виявлено. З часом на показнику системного таймеру кадру (13:49:05), у верхній правій частині кадру, з`являється жінка, яка штовхає дитячий велосипед з дитиною поперед себе та яка о 13:49:11 (відповідно до показнику системного таймеру кадру) виходить з-за припаркованих автомобілів та можна розглянути тілобудову жінки та дитини. З часом на показнику системного таймеру кадру (13:49:12), у кадрі, у верхній правій частині, з`являється автомобіль синього кольору сміттєвоз, який рухається заднім ходом проїзною частиною дороги вулиці Плеханова в Києві та, не зупиняючись та не гальмуючи о 13:49:18 (відповідно до показнику системного таймеру кадру) здійснює наїзд на вказану жінку та на дитину, які також рухаються, не зупиняючись. Після наїзду, автомобіль продовжує траєкторію руху та протягує тіло жінки під колесами по дорожньому покриттю. З часом на показнику системного таймеру кадру (13:49:23), тіло жінки відчепилося від нижніх деталей автомобіля та залишилось на проїзній частині дороги та сміттєвоз проїхав повз нього та на невеликій відстані від тіла зупинився о 13:49:26 (відповідно до часу на показнику системного таймеру кадру). З часом на показнику системного таймеру кадру (13:49:33), видно як на місці, де відбувся наїзд на пішоходів, видно як піднялася дитина та в подальшому вибігла за межі проїзної частини на тротуар та зелену зону. Після чого, з кабіни автомобіля вийшов водій, одягнутий у коричневу/помаранчеву футболку та сині штани, та після чого з місця пасажирів вийшли два чоловіки, о 13:49:45-47 (відповідно до показнику системного таймеру кадру).

Відповідно до висновку експерта № 12-1/2318 від 31.08.2020 року, при дослідження автомобіля «SCANIA P280», державний номер НОМЕР_1 несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового управління та ходової частини не виявлено, вони знаходяться у працездатному стані.

Також відповідно до висновку експерта № 021-1889-2020 від 25.08.2020 року 23.09.2020 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_19 виявлено наступні тілесні ушкодження: розлитий синець на обличчі зліва, що займає всю ліву половину обличчя, охоплюючи ліву вушну мушлю, розлитий синець на передній поверхні грудної клітини від рівня ключиць до лівого підребер`я, між навкологрудинною лінією справа та лівою передньою пахвовою лінією, численні садна на спині справа, у надлопаткових ділянках, що подекуди зливаються між собою та поширюються на лопаткові ділянки, садна у правій лопатковій ділянці, що мають направленість справа наліво та згори донизу, косо-вертикальне садно орієнтоване в тому-ж напрямку у вигляді полоси з просвітленням в середній її частині шириною близько 1,5 см, яке починається у надлопатковій ділянці справа та доходить до рівня правої лопаткової лінії на рівні краю ребер, синець на внутрішній поверхні правого плеча у верхній його третині, садно на зовнішній поверхні правого плеча у верхній його третині, садно на задній поверхні правого плеча на межі передньої та верхньої третин, садно на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, садно на тильній поверхні правого передпліччя у середній третині, рвана рана у правій пахвинній ділянці, що йде по ходу пахвової складини з випадінням через неї всіх внутрішніх органів, окрім легенів, по одному садну на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу та на зовнішній поверхні правої гомілки, рвана рана на зовнішній поверхні правого гомілково-стопового суглобу з якої виступають головки гомілкових кісток зі відколами кісткової тканими у місцях кріплення сухожиль та розірвані сухожилля, численні переломи ребер по всіх анатомічних лініях, розрив хребта між 2 та 3 грудними хребцями з повним розривом спинного мозку, розриви стравоході, трахеї, аорти, серця, повне руйнування селезінки та печінки, розриви легень, перелом правого стегна, розрив зв`язок правого гомілково-стопового суглобу, крововилив у м`які тканини спини справа, осколковий перелом правої лопатки, крововилив у м`які тканини лобно-тім`яної ділянки зліва, крововилив під оболонки мозку. Виявлені ушкодження виникли внаслідок дії тупих предметів, безпосередньо перед настанням смерті та могли утворитися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при переїзді колеса важкого автомобіля через тіло потерпілої. Встановити місце первинного контакту тіла потерпілої з транспортним засобом не вбачається можливим через об`єм травми. Всі виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх утворення. Смерть ОСОБА_19 , 1974 року народження настала внаслідок руйнування тіла. Отримані тілесні ушкодження отримані ОСОБА_19 під час дорожньо-транспортної пригоди мають прямий причинний зв`язок із настанням її смерті. В результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_19 , 1974 року народження, знайдено етиловий спирт в концентрації 0,49 проміле, що при житті відповідає незначному впливу алкоголю на організм та не оцінується як алкогольне сп`яніння.

Крім того, відповідно до висновку експерта № 051-1786-2020 від 03.09.2020 року, в результаті судово-токсикологічного дослідження м`язу від трупа ОСОБА_19 , 1974 року народження, знайдено етиловий спирт в концентрації 0,40 проміле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

Також, відповідно до висновку експерта № 022-72-1889-2020 від 23.09.2020 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_19 виявлено наступні тілесні ушкодження: розлитий синець на обличчі зліва, що займає всю ліву половину обличчя, охоплюючи ліву вушну мушлю, розлитий синець на передній поверхні грудної клітини від рівня ключиць до лівого підребер`я, між навкологрудинною лінією справа та лівою передньою пахвовою лінією, численні садна на спині справа у надлопаткових ділянках, що подекуди зливаються між собою та поширюються на лопаткові ділянки, садна у правій лопатковій ділянці, що мають направленість справа наліво та згори донизу, косо-вертикальне садно орієнтоване в тому-ж напрямку у вигляді полоси з просвітленням в середній її частині шириною близько 1,5см, яке починається у надлопатковій ділянці справа та доходить до рівня правої лопаткової лінії на рівні краю ребер, синець на внутрішній поверхні правого плеча у верхній його третині, садно на зовнішній поверхні правого плеча у верхній його третині, садно на задній поверхні правого плеча на межі середньої та верхньої третин, садно на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, садно на тильній поверхні правого передпліччя у середній третині, рвана рана у правій пахвинній ділянці, що йде по ходу пахвової складини з випадінням через неї всіх внутрішніх органів, окрім легенів, по одному садну на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу та на зовнішній поверхні правої гомілки, рвана рана на зовнішній поверхні правого гомілково-стопового суглобу, з якої виступають головки гомілкових кісток зі відколами кісткової тканими у місцях кріплення сухожиль та розірвані сухожилля, численні переломи ребер по всіх анатомічних лініях, розрив хребта між 2 та 3 грудними хребцями з повним розривом спинного мозку, розриви стравоході, трахеї, аорти, серця, повне руйнування селезінки та печінки, розриви легень, перелом правого стегна, розрив зв`язок правого гомілково-стопового суглобу, крововилив у м`які тканини спини справа, осколковий перелом правої лопатки, крововилив у м`які тканини лобно-тім`яної ділянки зліва, крововилив під оболонки мозку. Виявлені ушкодження виникли внаслідок дії тупих предметів, безпосередньо перед настанням смерті та могли утворитися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при переїзді колеса важкого автомобіля через тіло потерпілої. Встановити місце первинного контакту тіла потерпілої з транспортним засобом не вбачається можливим через об`єм травми. Всі виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх утворення. Смерть ОСОБА_19 , 1974 р.н., настала внаслідок руйнування тіла. Отримані тілесні ушкодження отримані ОСОБА_19 під час дорожньо-транспортної пригоди мають прямий причинний зв`язок із настанням її смерті. В результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_19 , 1974 р.н., знайдено етиловий спирт в концентрації - 0.40 проміле, що при житті відповідає незначному впливу алкоголю на організм та не оцінюється як алкогольне сп`яніння.

Окрім цього, відповідно до висновку експерта № 042-1433-2020 від 21.09.2020 року 12.10.2020 року, дані, наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 22.08.2020 о 14:08, у нього мало місце тілесне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки голови. Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупим предметом, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом), за давністю може відповідати вказаному терміну, тобто 22.08.2020.

Згідно з висновком експерта № CE-19/111-20/45790-ІТ від 23.09.2020 року, в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пункту 10.9 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору, експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.9 ПДР України. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_19 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, спеціальних знань в галузі судової автотехніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового слідства (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної події є невідповідність дій водія автомобіля «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху України. Питання стосовно перебування дій пішохода ОСОБА_19 в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, може бути вирішене органами досудового слідства (судом) самостійно.

Крім цього, з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час обстеження 22.08.2020 року о 15 годин 52 хвилин, за допомогою приладу «Драгер», перебував в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту - 1.91%.

Також, з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004992 від 22.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час обстеження 22.08.2020 року о 17 годин 13 хвилин, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У той же час, прокурор під час судового розгляду не змінив обвинувачення та не висунув додаткове, водночас суд позбавлений можливості вийти за його межі у бік його збільшення.

Аналіз норми статті 286 КК України свідчить, що цей злочин належить до злочинів з так званим матеріальним складом. А тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже, перебувають з ними у причинному зв`язку.

Про необхідність з`ясовувати і зазначати у вироках, чи є причинний зв`язок між учиненими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками, зазначено також в роз`ясненні, яке міститься у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Відповідно до п. 1.7 Правил дорожнього руху України, водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

Згідно з п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Аналізуючи зазначені вимоги Правил дорожнього руху України, суд вважає доведеним, що саме дії ОСОБА_5 стали причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, та в свою чергу такі порушення ПДР знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_19 , зокрема, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним, великогабаритним автомобілем сміттєвозом, рухаючись заднім ходом по житловій зоні, в зоні обмеженої видимості, зобов`язаний був, у відповідності до вимог п. 10.9 ПДР, скористатись допомогою сторонніх осіб, а саме своїх напарників ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які постійно знаходились в салоні автомобіля, що підтверджується показаннями як самого обвинуваченого, так і свідка ОСОБА_21 . Крім того, вказані обставини підтверджуються висновком експерта № CE-19/111-20/45790-ІТ від 23.09.2020 року, висновком експерта № 12-1/2318 від 31.08.2020 року, протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2020 року, протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації від 24.08.2020 року та протоколу огляду та перегляду цифрового носія інформації від 27.08.2020 року, з якого вбачається, зокрема, що дорожньо-транспортна пригода мала місце у світлий час доби, без опадів, на асфальтованому дорожньому покриттю без нерівностей та пошкоджень, тобто без будь-яких природніх перешкод, які б не дозволили водію вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки.

Між тим, відповідно до протоколу огляду транспортного засобу та місцевості, де він знаходиться від 28.11.2020 року, автомобіль-сміттєвоз марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , на якому рухався ОСОБА_5 , оснащений камерою заднього виду, яка працює в режимі реального часу, а тому, враховуючи викладене, доводи обвинуваченого про те, що на момент події він не міг побачити людей, які рухаються позаду його автомобіля через конструктивну особливість кабіни автомобіля та наявність «сліпих зон», суд вважає необґрунтованими та такими, що направлені на ухилення від кримінальної відповідальності, зважаючи на те, що у разі неможливості охопити видимість усієї зони покриття автомобіля, водій ОСОБА_5 зобов`язаний був залучити допомогу сторонніх осіб.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він на момент вчинення ДТП не перебував в стані алкогольного сп`яніння є такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004992 від 22.08.2020 року, крім того, обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що у вечірній час 21.08.2020 року вживав алкогольні напої. Жодні докази, які б спростовували вказані обставини, в матеріалах провадження відсутні та сторонами в судовому засіданні не надані.

Щодо доводів обвинуваченого про неправомірні дії пішохода ОСОБА_19 та її малолітнього сина ОСОБА_20 , які, на думку обвинуваченого, переходили проїзну частину у невстановленому місці та не переконалися у безпечності руху, то відповідно до п. 26.1 ПДР України, пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині, пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху, а отже доводи обвинуваченого в цій частині є безпідставними.

Що стосується посилання захисника обвинуваченого про визнання недопустимими та неналежними протоколу огляду місяця дорожньо-траспортної пригоди від 22.08.2022 року та додатків до нього, протоколу огляду транспортного засобу на місцевості , де він знаходиться від 28.08.2022 року, висновку експерта від 31.08.2022 року № 12-1/2318, висновку експера від 23.09.2020 року № СЕ-19/111-20/45790-ІТ, CD-диски та протоколи огляду та перегляду цифрового носія інформації, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2020 року та акту щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2020 року, то суд, оцінюючи обставини, на які посилається захисник, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та надуманими.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно ж до ч 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимими визнаються докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Питання допустимості доказів досить тісно пов`язане як з правом на справедливий судовий розгляд, так і з презумпцією невинуватості. Загальне правило полягає в тому, що докази, отримані неналежним або незаконним чином, не можуть братися до уваги під час розгляду справи в суді. При цьому потрібно виходити з того, що оцінка конкретного доказу з погляду допустимості чи недопустимості вирішується в кожному випадку окремо.

Так, ч. 2 ст. 87 КПК визначає обов`язок суду визнавати істотне порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема, в разі «здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов».

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.01.2020 року, справа №359/7742/17, докази можуть визнаватися недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Оцінюючи доводи сторони захисту про визнання доказів недопустимими, то суд з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, зважаючи на те, що зазначені докази не є єдиними доказами у кримінальному провадженні, а також про те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, приходить до висновку про те, що допущені порушення не є такими, які б безумовно свідчили про необхідність визнання їх недопустимими, крім того, зазначені у вказаних доказах відомості узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому суд не знаходить підстав для визнання вказаних документів недопустимими і неналежними доказами та виключення їх з доказів у кримінальному провадженні.

Суд також вважає необхідним зазначити, що під час прийняття судом рішення, яке має бути не лише законним та обґрунтованим, а й справедливим, суд повинен враховувати інтереси суспільства, забезпечити захист прав громадян, що потерпіли від кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд, зважаючи на те, що сторони вільні у використанні своїх прав, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який розлучений, має двох малолітніх дітей, працює водієм в ТОВ «АВТО-ЛОГІСТИКС-КОМПЛЕКС», на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий. Також суд враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого, який не каявся у вчиненому, намагався перекласти свою вину у вчиненому на дії потерпілої, обставини, що склалися, відсутність належного інструктажу роботодавцем, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в максимальних межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Також підлягає вирішенню цивільний позов.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Водночас, доводи представника цивільного відповідача про необхідність залишення цивільного позову без розгляду у зв`язку з тим, що він поданий представником потерпілого адвокатом, відомості щодо якого не внесені в Єдиний реєстр адвокатів України, то заява захисника ОСОБА_13 про відвід представника потерпілого з указаних підстав не було розглянуто у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні представника потерпілого та неможливість прибути найближчим часом у зв`язку з воєнним станом в України, а тому судом було прийнято рішення закінчити розгляд кримінального провадження у відсутність представника потерпілого з метою дотримання судом розумних строків розгляду кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, а також у зв`язку з тим, що вказані обставини про звернення з позовом неналежною особою були зазначені захисником та представником цивільного відповідача вже після прийняття судом цивільного позову до розгляду, суд не знаходить підстав для залишення цивільного позову без розгляду.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , то суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_11 , а також його малолітньому сину ОСОБА_20 спричинена моральна та матеріальна шкода.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Положенням ч. 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз приписів ст. ст.1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до цивільного позову, заявник просить стягнути матеріальну шкоду в загальному розмірі 4 819 181 грн. 88 коп., обґрунтовуючи суму шкоди витратами на поховання померлої та втратою годувальника для її малолітнього сина, що підтверджується доданими до позову доказами, а тому суд вважає заявлену суму матеріальної шкоди обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Володільцем джерела підвищеної небезпеки, а саме автомобілем-сміттєвозом марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , який був предметом заподіяння тілесних ушкоджень та настання смерті ОСОБА_19 , на момент вчинення злочину ОСОБА_5 , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України 22.08.2020 року було ТОВ «Авто-Логістик-Комплекс», що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 01.11.2018 року, актом приймання-передачі від 01.11.2018 року та полісом №АО / 6851249 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім цього, ОСОБА_5 , на час події, перебував в трудових відносинах з ТОВ «Авто-Логістик-Комплекс», що підтверджується Наказом № 66-к від 15 жовтня 2019 року про призначення ОСОБА_5 із 16 жовтня 2019 року на посаду водія автотранспортних засобів та під час інкримінованих дій виконував свої службові обов`язки.

Отже, враховуючи зазначене, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем-сміттєвозом марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , підлягає стягненню з ТОВ «Авто-Логістик-Комплекс».

Доводи цивільного позивача про те, що фактично в момент ДТП обвинувачений ОСОБА_5 виконував посадові обов`язки та перебував у трудових відносинах із ТОВ «ЕКО-ГРІНКО», не знайшли свого підтвердження, зокрема обвинувачений чітко зазначив, що працював водієм саме в ТОВ «Авто-Логістик-Комплекс», між тим, свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що бачив лише напис «ЕКО-ГРІНКО» на боковій частині сміттєвоза, інших належних доказів суду надано не було, а тому в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з ТОВ «ЕКО-ГРІНКО» необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-ІУ, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-ІУ, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Так, цивільна відповідальність власника транспортного засобу «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , застрахована згідно полісу №АО / 6851249 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого АТ «СГ «ТАС», на страхову суму за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 260 000 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з АТ «СГ «ТАС».

Згідно ст. 23 ЦК України передбачає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу, якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 та його малолітній син ОСОБА_20 отримали моральні страждання, а саме чоловік втратив дружину, а маленька дитина втратила матір, матір загинула на її очах, порушився звичайний ритм їхнього життя, вони пережили значний нервовий стрес, були змушені звернутися за психологічною допомогою до спеціаліста, і тому суд вважає обґрунтованою завдану моральну шкоду в розмірі 9 638 363 грн. 76 коп., що відповідає як глибині нанесеної потерпілому та його малолітньому сину моральної шкоди, так і можливості цивільного відповідача компенсувати таку шкоду.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути моральну шкоду з ТОВ «Авто-Логістик-Комплекс», з яким обвинувачений ОСОБА_5 , на час вчинення злочину, перебував у трудових відносинах.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 / семи/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 22.08.2020 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з цивільного відповідача ТОВ «Авто-Логістик-Комплекс» на користь потерпілого ОСОБА_11 4 559 181 грн. 88 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з цивільного відповідача АТ «СГ «ТАС» на користь потерпілого ОСОБА_11 260 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з цивільного відповідача ТОВ «Авто-Логістик-Комплекс» на користь потерпілого ОСОБА_11 9 638 363 грн. 76 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі: 1 634 гривень 50 коп. за проведення експертизи № 12-1/2318 від 31.08.2020 року, 1 796 гривень 90 коп. за проведення експертизи № 042-1433-2020 від 21.09.2020 року 12.10.2020 року, 1 961 гривень 40 коп. за проведення експертизи № CE-19/111-20/45790-ІТ від 23.09.2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: