Справа № 308/6634/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді у межах у об`єднаного кримінального провадження №0000391, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

На стадії підготовчого провадження в суді знаходиться обвинувальний акт у вищевказаному об`єднаному кримінальному провадженні.

18.07.2022 прокурор подав клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування останнього вказаного прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, приховувати докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив задовольнити таке з підстав, що в ньому викладені, зазначив, що запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_4 під час досудового розслідування, були нею порушені.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, зазначені в клопотанні ризики не доведені. Його підзахисна не має наміру переховуватися від суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив суд врахувати, що ОСОБА_4 має трьох малолітніх дітей: 2013, 2018 та 2021 року народження, а відтак обрати такій запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

Так, «обґрунтованість підозри» ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованих їй кримінально караних діянь, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення й скерування обвинувального акту щодо неї до суду.

В свою чергу ризики, заявлені прокурором, щодо можливого незаконно впливу обвинуваченої на свідків, а також можливого вчинення нею іншого кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження.

Так, об`єднане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження, питання про призначення такого до судового розгляді наразі не вирішено, ані обвинувачена, ані свідки судом не допитані, а відтак ОСОБА_4 може здійснювати незаконної вплив на таких з метою зміни показів, даних ними під час досудового розслідування, що зрештою призведе до неможливості, або утруднить встановлення об`єктивної істини у справі.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судима, наразі обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинів проти власності. До останньої під час досудового розслідування кримінального провадження було застосовано зокрема запобіжний захід у вигляді застави, який за твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_4 порушила, повторно вчинивши крадіжки. Вказане свідчить про високу ймовірність вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, а відтак наявність однойменного ризику.

При цьому суд оцінює в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема приймає до уваги, що ОСОБА_4 має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Означене свідчить про міцність соціальних зв`язків останньої, а відтак мінімізує наявність ризику переховування від суду.

При розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги вимоги національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, зокрема приписи, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» (п. 80), відповідно до якого при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (п. 29), відповідно до якого Європейський суд прийшов до висновку, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Згідно з п. 62 рішення «Боротюк проти України» ЄСПЛ в частині правозастосування ст. 5 Конвенції зазначив: «При цьому існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів. До аналогічних висновків ЄСПЛ прийшов у рішеннях «Смірнова проти Росії», «Вренчев проти Сербії».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що клопотання прокурора не містить переконливого обґрунтування припущення сторони обвинуваченого про наявність у ОСОБА_4 наміру переховуватися від суду, вказаний ризик знайшов свого спростування тим, що на утриманні обвинуваченої перебуває троє неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність соціальних зв`язків останньої, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд вважає, що в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за потрібне застосувати до останньої більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Суд враховує наявність «обґрунтованості підозри» обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на свідків, тому з метою попередження вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати до останньої запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їй без дозволу суду залишати місце свого постійного проживання цілодобово.

Окрім цього, задля перевірки належності виконання означеного запобіжного заходу, суд застосовує до обвинуваченої електронний засіб контролю.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов`язати обвинувачену з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та визначених в резолютивній частині даної ухвали, що спрямовані на забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 в частині явки до суду за відповідним судовим викликом.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 314 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, заборонивши останній цілодобово залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Строк дії ухвали в частині тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом становить два місяці й визначено до 20 вересня 2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці й визначено до 20 вересня 2022 року включно.

Виконання та контроль за виконанням ухвали доручити начальнику Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, підозрюваного, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1