Справа № 157/794/22
Провадження №1-кс/157/373/22
УХВАЛА
Іменем України

20 липня 2022 року слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000223 від 08 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо визнання незаконним затримання,

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_4 .

Скарга мотивована тим, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2022 року під №0000223, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 .

Вважає, що працівниками поліції були допущені істотні порушення при затриманні підозрюваного.

Зокрема, ОСОБА_4 вказує, що працівники Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області одразу після затримання не повідомили відповідний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про таке затримання, що становить порушення прав людини і громадянина, захищених ст. 59 Конституції України, ст. 20 та ч. 4 ст. 213 КПК України.

Крім цього, з наявної в матеріалах провадження копії доручення № 000-30000328 від 08.07.2022 року та із самого протоколу затримання вбачається, що фактично повідомлення про затримання ОСОБА_4 відбулось о 03 годині 10 хвилин, а Регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги про таке затримання було повідомлено о 06 год. 05 хв., що не відповідає критерію негайності, визначеному в ч. 4 ст. 213 КПК України. Таким чином, в протоколі затримані міститься неправдиві фактичні дані, оскільки і саме затримання відбулось з істотним порушенням прав людини - права на захист та права на повагу до людської гідності.

Також зазначив, що після складення протоколу затримання ОСОБА_4 не було забезпечено харчуванням, засобами гігієни, позбавлено сну, можливості вільного відвідування вбиральні, не забезпечено медичними засобами, в чому вбачаються порушення положень ст.ст. 28, 29, 49 Конституції України.

В ході конфіденційної зустрічі із адвокатом ОСОБА_4 вказував на застосування до нього психологічного тиску зі сторони поліцейських, який полягав у ненаданні медичної допомоги, позбавленні сну, а також можливості спілкування з адвокатом.

Посилаючись на викладене, просить скаргу задовольнити, визнати незаконним затримання 08.07.2022 року ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених у цій скарзі.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримали із викладених у ній підстав, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти скарги та пояснив, що жодних порушень прав ОСОБА_4 під час його затримання допущено не було, вказані адвокатом у скарзі порушення є надуманими, а тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, дослідивши додані до скарги документи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не обґрунтована та до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Згідно зі статтями 29, 55 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України. Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000223, розпочатому 08 липня 2022 року за фактом умисного нанесення ОСОБА_4 одного удару мотошоломом в ділянку голови ОСОБА_6 , від чого останній помер на місці, що мало місце 08.07.2022 року близько 01.30 год. поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 .

Правова кваліфікація діяння ч. 1 ст. 115 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, було вручено ОСОБА_4 08 липня 2022 року.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеним 08 липня 2022 року в 07 год 22 хв у приміщенні Камінь-Каширського районного відділу поліції, фактичний час та місце затримання ОСОБА_4 03 год 10 хв автодорога по вул. Центральна в с. Піщане Камінь-Каширського району Волинської області. Затримання здійснено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Також із вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_4 роз`яснено, що він має право отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 ЦПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Крім того, органу (установі), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, повідомлено про затримання ОСОБА_4 о 06 год. 05 хв., а також про затримання повідомлено повнолітнього брата останнього, затриманому роз`яснено його права, передбачені ч. 3 ст. 43 КПК України.

Зауважень і доповнень до протоколу не надходило, що вбачається із вказаного протоколу, де наявні підписи підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 , які свідчать про ознайомлення останніх із таким протоколом.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про необґрунтованість порушень при затриманні ОСОБА_4 , на які посилається захисник останнього ОСОБА_5 у поданій ним скарзі.

Повідомлення Регіонального центра з надання безоплатної правової допомоги про затримання ОСОБА_4 о 06 год 05 хв., тобто протягом трьох годин після самого затримання, не вважаю грубим порушенням, яке давало б підстави визнати затримання ОСОБА_4 незаконним.

Разом із тим, не знайшли свого підтвердження зазначені у скарзі факти порушення інших прав підозрюваного, оскільки жодних доказів цьому не надано. Тому підстав для ініціювання перевірки уповноваженим органом за даними фактами немає.

Керуючись статтями 207, 208, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000223 від 08 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1