Справа № 204 / 3203 / 17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня-технічна, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не зареєстрованого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02 лютого 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 01 грудня 2016 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців більш суворим призначеним даним вироком у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_6 даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення, а саме з 09 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільненого 01 лютого 2017 року з Бердянської ВК №77 по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, неодруженого, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив умисний злочин проти власності.
Так, він 07 травня 2017 року приблизно о 23.15 годин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 знаходились біля будинку № 11 по пр. Сергія Нігояна, в м. Дніпро, де у вказаному місці, у вказаний час, до них підійшов раніше їм не знайомий ОСОБА_5 та попросив цигарок. Після чого, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Одразу після чого, ОСОБА_6 запропонував потерпілому ОСОБА_5 пройти у двір вищезазначеної адреси, на що той погодився, та по дорозі ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 відкрито викрасти майно ОСОБА_5 , тим самим вступив в попередню злочинну змову з останнім, на що ОСОБА_7 дав свою згоду.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб, у вказаному місці, в указаний час, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 та одразу, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою придушення опору потерпілого, знаходячись на відстані витягнутої руки, схопив лівої рукою за виворіт куртки ОСОБА_5 , а в цей час ОСОБА_7 шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_5 навушники Sony, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1429 від 15.05.2017 року становить 624,16 грн., після чого ОСОБА_6 наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від чого останній впав спиною на землю. Одразу після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити удари ногами та руками по голові і тулубу потерпілого, кожен з них наніс не менше 3-х ударів, тим самим подавляючи волю потерпілого до чинення можливого опору. В результаті спільних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку експерта № 1495е від 18.05.2017 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: двох садин на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи двох синців в тім`яно-скроневій області праворуч та ліворуч. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Подавши волю потерпілого до вчинення можливого опору, ОСОБА_6 дістав з зовнішнього карману сумки потерпілого мобільний телефон «Samsung Galaxy А 7», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1429 від 15.05.2017 року становить 10 592, 02 грн., а ОСОБА_7 в цей час шляхом ривка, зірвав з плеча ОСОБА_5 сумку, яка зі слів потерпілого матеріальної цінності для нього не представляє, всередині якої знаходилось портмоне, яке зі слів потерпілого матеріальної цінності для нього не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 5 грн., а також в сумці знаходились окуляри «Ray Ban», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1429 від 15.05.2017 року становить 3051,50 грн., два брилки для ключів, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали чуже майно, що належить ОСОБА_5 , загальною вартістю 14 272,68 грн., та з викраденим з місця вчинення злочину зникли, та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому на вище вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати, позовні вимоги потерпілого визнає. Просив розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, про що надав письмову заяву. У вчиненому розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати, позовні вимоги потерпілого визнає. Просив розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, про що надав письмову заяву. У вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, пояснивши суду, що дійсно 07.05.2017 року приблизно о 23.15 год. у дворі будинку АДРЕСА_3 , раніше невідомі йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побили його та відібрали в нього особисті речі, зазначені у обвинувальному акті. Поданий ним цивільний позов підтримує у повному обсязі і просить задовольнити. Щодо розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечував.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого:
- ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;
- ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти власності за обставинами, викладеними у вироку, раніше судимий, має не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відносно ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2017 року обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 13.07.2017 року, строк дії якого закінчився. Ухвалою від 12 квітня 2018 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , судове провадження було зупинено до розшуку обвинуваченого. На підставі ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 22 квітня 2022 року по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід-тримання під вартою.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин проти власності за обставинами, викладеними у вироку, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює.
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відносно ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2017 року обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 14.07.2017 року, строк дії якого закінчився. Клопотань про продовження, зміну, застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до суду не надходило.
Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана злочином, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. ст. 128,129 КПК України, цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України, доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В результаті повного та всебічного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її завдала.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданого звіту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку три роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
ВЕЛИМЧАНИЦЯ ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку два роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог потерпілого - відмовити.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy А 7», навушники Sony, окуляри «Ray Ban», шкіряну сумку, гаманець чорного кольору, два брилки від ключів, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити законному власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках на користь держави фактичну вартість проведення експертизи №1429 від 15.05.2017 року у розмірі 210 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1