ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 673/929/20

Провадження № 11-кп/4820/348/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 08 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працює, раніше судимого:

- вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12.03.2021 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано до даного вироку невідбуту частину покарання за попереднім вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12.03.2021 року за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі та призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 653 грн. 80 коп.

За вироком суду, 26 березня 2020 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , заздалегідь знаючи про те, що в криниці загального користування розташованої на території вищевказаного господарства за місцем його проживання, знаходиться вібраційний електронасос марки «Малиш-Бріз» моделі «БВ-0,1-63-У5», власником якого є ОСОБА_7 , прийняв рішення про його викрадення.

Тоді ж, 26 березня 2020 року приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний намір направлений на таємне викрадення чужого майна впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, мотузкою витягнув із криниці загального користування, розташованої по АДРЕСА_1 , вібраційний електронасос марки «Малиш-Бріз» моделі «БВ-0,1-63-У5», вартістю 363 грн. 30 коп., що належить ОСОБА_7 , після чого переніс його до приміщення колишньої бані за місцем проживання і таким чином таємно його викрав, чим заподіяв майнову шкоду потерпілій на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи вирок в частині встановлення фактичних обставин справи, доведеності вини, засудження обвинуваченого, призначеного йому покарання, просить змінити вирок в частині зарахування ОСОБА_6 строку відбутого ним покарання за попереднім вироком.

Вирок в зазначеній частині вважає незаконним, таким, що ухвалений з порушенням норм матеріального права.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_6 на день ухвалення оскаржуваного вироку відбував покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12.03.2021 року та відбув 1 рік 1 місяць 3 дні. А тому, безпідставно не зарахував обвинуваченому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, покарання, відбуте ним за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з посиланням на зазначені в ній доводи, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185 КК України та відповідність призначеного покарання вимогам ст.ст. 50, 65 КК України в апеляційному порядку не оскаржуються, тому апеляційною інстанції в цій частині не переглядаються.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тобто, процес призначення покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України повинен включати в себе три стадії: 1) призначення покарання за вчинений злочин; 2) призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів; 3) зарахування в строк остаточного покарання відбутого покарання за попереднім вироком. Усі названі стадії повинні відображатися у резолютивній частині вироку.

Вказані вимоги закону щодо зарахування ОСОБА_6 строку покарання, відбутого ним частково за попереднім вироком, місцевим судом дотримані не повній мірі, враховуючи наступне.

Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. Зараховано йому в строк покарання час його тримання під вартою з моменту фактичного затримання 08.12.2020 року по 11.03.2021 року включно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили (а.п. 166-168).

У подальшому було з`ясовано, що ОСОБА_6 до ухвалення зазначеного вироку вчинив ще один злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст.70 КК України.

Разом з тим, суд не зарахував обвинуваченому в строк остаточного покарання частково відбутий ним строк покарання за попереднім вироком, що є порушенням вимог закону та може призвести як до подвійного відбуття покарання, так і труднощів, пов`язаних з виконанням вироку.

Тому такий строк (частково відбутий) підлягає зарахуванню у строк покарання за останнім вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вимог ст. 72 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду у вказаній частині підлягає зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, у зв`язку з незастосуванням судом закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2022 року в частині призначення ОСОБА_6 покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати до даного вироку невідбуту частину покарання за попереднім вироком, призначеним Деражнянським районним судом Хмельницької області від 12 березня 2021 року за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі та призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 121 КК України, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року з 8 грудня 2020 року до 17 березня 2022 року включно з розрахунку один день позбавлення волі дорівнює одному дню тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня винесення ухвали апеляційним судом, тобто з 17 березня 2022 року.

В решті вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3