Справа № 169/142/20 Провадження № 11-кп/802/524/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Турійського районного суду Волинської області від 01 березня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні дві неповнолітні дитини, офіційно непрацюючого, несудимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вироком суду вирішено долю арештованого майна та речових доказів.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 16 (шістнадцять) копійок.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 26.09.2019 року приблизно о 14 годині 30 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням Ковель-Володимир-Волинський-Жовква, в напрямку міста Ковель, на ділянці автодороги із заокругленням ліворуч, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та не справився з керуванням, внаслідок чого некерований автомобіль змістився з проїзної частини на праве узбіччя, де з`їхав у правий кювет по ходу руху, чим грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме пункту 12.1, відповідно до якого водій повинен під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді краєвого перелому лівої бокової маси атланта без суттєвого зміщення уламків, перелому нижнього суглобового відростка С4 ліворуч з підвивихом С4-С5 дуговідросткового суглоба, травматичного антелістезу тіла С4, які згідно висновку експерта № 145 від 21.11.2019 року відносяться до: краєвий перелом лівої бокової маси атланта без суттєвого зміщення уламків тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; перелом нижнього суглобового відростка С4 ліворуч з підвивихом С4-С5 дуговідросткового суглоба, травматичний антелістез тіла С4 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, а пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток основи та склепіння черепу без зміщення (передня та середня черепні ямки), перелому кісток лицевого черепу лівої верхньощелепової, лівої решітчастої кісток зі зміщенням уламків та лівої виличної дуги, вогнища забою лівої лобної частки мозку, забійної рани лівої надбрівної дуги, перелому поперечних відростків L1 L2 хребців ліворуч з мінімальним зміщенням уламків, які згідно висновку експерта № 146 від 21.11.2019 року відносяться до: перелом кісток основи та склепіння черепу без зміщення (передня та середня черепні ямки) тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; перелом кісток лицевого черепу: лівої верхньощелепової, лівої решітчастої кісток зі зміщенням уламків та лівої величної дуги, перелом поперечних відростків L1 L2 хребців ліворуч з мінімальним зміщенням уламків тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я; забійна рана обличчя легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.с.161-163).
В своїй апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого вважає, що вирок суду є незаконним, невмотивованим та необгрунтованим з огляду на те, що висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, яке прийняте з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що в матеріалах справи не міститься жодних доказів того, що ОСОБА_7 в момент інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував за кермом транспортного засобу «Volkswagen Jetta», н.з. НОМЕР_1 . Під час розгляду справи судом першої інстанції не було допитано жодного свідка, зокрема і двох осіб, які знаходились в транспортному засобі та представників спеціальних служб, які прибули на виклик. Не було проведено слідчих експериментів, будь-яких слідчих дій, які б давали змогу встановити, хто з трьох осіб, які знаходились в транспортному засобі в момент ДТП перебували за кермом вказаного транспортного засобу. Таким чином, не зрозуміло з яких саме об`єктивних доказів суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_7 перебував за кермом транспортного засобу в момент ДТП. Такий висновок суду не підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, що вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Також у своєму вироку від 01.03.2022 року Турійський районний суд Волинської області не надав належної оцінки допустимості доказів поданих стороною обвинувачення. Так, стороною захисту подавалось клопотання про витребування документів, що покладено в основу висновку експерта №145 від 20-21 листопада 2019 року та висновку експерта №146 від 20-21 листопада 2019 року, а також документи, які надали право стороні обвинувачення доступу до відомостей, які можуть становити лікарську таємницю, оскільки такі в порядку ст.290 КПК України не відкривалися та відсутні у переліку Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000238. Вважає висновок експерта №145 від 20- 21 листопада 2019 року та висновок експерта №146 від 20-21 листопада 2019 року недопустимими доказами, оскільки вони отримані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Водночас в Реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000238 відсутні відомості про прийняття рішення органом досудового розслідування чи прокурором та звернення ними до слідчого судді за дозволом на доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме документів, які можуть становити лікарську таємницю.

Просить скасувати вирок Турійського районного суду Волинської області від 01.03.2022 року та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (а.с.170-179).
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як передбачено ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: - докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому
Тобто суд першої інстанції повинен перевірити і проаналізувати всі доводи, наведені стороною обвинувачення та стороною захисту, зіставити їх з наявними у справі матеріалами та дати на кожен вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права.
Проте, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 згідно ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився. Суд дослідив наявні у матеріалах справи письмові докази, дійшов висновку, що ці дані в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 .
Разом з тим, з мотивувальної частини вироку вбачається, що в основу обвинувачення ОСОБА_7 судом покладено лише такі докази:
-рапорт помічника чергового Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 від 26.09.2019 року (а.с.115);
-повідомлення чергового лікаря КНП «Турійська центральна районна лікарня» від 26.09.2019 року №62, №63, №64 (а.с.116, 117, 118);
-протокол огляду місця події з оформленими до нього фототаблицями та відповідною схемою від 26.09.2019 року (а.с.120-125);
-висновок експерта судової інженерно-транспортної експертизи від 18.12.2019 року № 469 та ілюстративної таблиці до нього (а.с.136-143);
-висновок судово-медичного експерта № 145 від 21.11.2019 року щодо ОСОБА_9 (а.с.144);
-висновок судово-медичного експерта № 146 від 21.11.2019 року щодо ОСОБА_10 (а.с.145-146);
-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 від 26.09.2019 року щодо ОСОБА_7 (а.с.119).
Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.09.2019 року у момент ДТП в транспортному засобі марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , перебували троє осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які, кожен зокрема, отримали тілесні ушкодження.
Слід зазначити, що слідчі визнають осіб, яким завдану таку шкоду, потерпілими, лише після проведення експертизи та встановлення тяжкості характеру тілесних ушкоджень, ряд інших експертиз, а також проведення інших слідчих дій.
Відповідно до вимог ч.7 ст.55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Як вбчається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальном упровадженні в ході проведення досудового розслідування в якості свідків були допитані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 особи, які отримали тілесні ушкодження під час ДТП. Також були допитан в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 представники спеціальних служб, які прибули на виклик (місце ДТП). Разом з тим дані свідки не були виклакані до суду першої інстанції для дачі показань безпосередньо в засіданні, а також їх показання, дані на досудовому розслідуванні, залишилися поза увагою суду, в зв`язку з чим таким взагалі не надана судом оцінка, враховуючи той факт, що в суді апеляційної інстанції обвинувачений вказав, що автомобілем керував не він, а інша особа на ім`я ОСОБА_17 .
Тобто за твердженнями сторони захисту ОСОБА_7 заперчує факт керування транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , в момент ДТП і такі твердження не відображені у вироку в повній мірі і їм не надана правова оцінка за належного спростування чи доведення сукупністю всіх досліджених та наявних в матеріалах провадження доказів.
Крім того за доводами сторони захисту та як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000238 відомості, які можуть становити лікарську таємницю, а саме висновок експерта №145 від 20-21 листопада 2019 року та висновок експерта №146 від 20-21 листопада 2019 року в порядку ст.290 КПК України не відкривалися стороні захисту та відсутні у переліку Реєстру.

Таким чином, висновки суду, викладені в судовому рішенні, не узгоджуються з вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК України щодо наведення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотивів неврахування окремих доказів.
Колегія суддів наведені порушення вважає істотними, та такими, що перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне й обґрунтоване рішення і які, в свою чергу, позбавляють можливості колегії суддів зробити висновок про правильність юридичної оцінки дій обвинуваченого та призначеного покарання.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок чи ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищенаведені порушення у відповідності до ст.412 КПК України є істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, як того вимагає ст.370 цього ж Кодексу, а відтак такими, які згідно з п.3 ч.1 ст.409, ст.415 КПК України є правовою підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає до часткового задоволення.
При цьому, звертає апеляційний суд увагу на те, що згідно з ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та призначеного покарання ОСОБА_7 .
У зв`язку із скасуванням вироку суду з процесуальних підстав, інші доводи, які наведені у апеляційній скарзі захисником обвинуваченого, слід перевірити при новому судовому розгляді.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону, слід детально перевірити інші доводи апеляційних скарг учасників судового процесу, дати на них вичерпну відповідь, дотримуючись вимог статей 2, 7, 8, 9, 17 КПК України, ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Турійського районного суду Волинської області від 01 березня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, скасуватита призначити новий судовий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді