Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/346/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_8 та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 серпня 2022 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Татарбунари, Одеської області, українка, громадянка України, не заміжньої, не працюючої, проживаючої АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 17 год. 48 хв. 28.09.2022 року, із визначенням розміру застави в сумі 49 620 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 серпня 2022 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 17 год. 48 хв. 28.09.2022 року, із визначенням розміру застави в сумі 49 620 грн.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що 31 липня 2022 року, близько 17 годин 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування ОСОБА_8 вчинила дії, кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 186 КК України. Матеріальна шкода завдана злочином у якому вона підозрюється складає 7000,00 грн.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, має вік 34 роки, рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, наявність постійного місця проживання не доведена, зі слів наразі вагітна, офіційно не працевлаштована, існує за рахунок жебракування, тому сталі соціальні зв`язки не сформовані. Вказане свідчить, що ОСОБА_8 є матеріально не забезпеченою особою, як наслідок при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може продовжити злочинну діяльність. Таким чином, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження злочинної діяльності ОСОБА_8 , навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом, тим паче, що підозрюваною не доведено, що у в неї є постійне місце проживання та є особи, які зможуть забезпечувати її мінімальні побутові потреби на час дії запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відсутні докази які підтверджують нанесення потерпілому удару, відсутній висновок СМЕ щодо тілесних ушкоджень та їх причини, відсутні докази того, що потерпілий бачив як його майном заволоділи і як наслідок підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 ККУ необгрунтована. При цьому, зі слів підозрюваної, вони разом з ОСОБА_9 перебуваючи на перехресті вулиці Вокзальної та вулиці Київська у м. Кропивницькому, побачили як чоловіку стало зле та він впав на землю, пішли йому допомагати та підіймали його задля надання допомоги. Тобто, відсутній ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки підозрювана не вчиняла кримінального правопорушення в якому її підозрюють, то і нових кримінальних правопорушень вона не буде вчиняти, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Разом з тим, підозрювана ОСОБА_8 належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, що свідчить про належне виконання покладених на неї процесуальних обов`язків Те, що підозрювана офіційно не працевлаштована, не може свідчити про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, тобто, про можливість того, що вона буде ухилятися від органів досудового розслідування та суду та про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст, 177 КК України, оскільки відсутність офіційного місця роботи не може свідчити про схильність до вчинення кримінальних правопорушень та ухилення від органів досудового розслідування та суду, раніше не судимою підозрюваною. Посилання слідчого на те, що підозрювана може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, вважає необгрунтованими, оскільки вона навіть не знає хто є свідками та де вони проживають, тобто, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України - відсутній.

Таким чином, за відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України та відсутності обгрунтованої підозри, обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підлягає скасуванню.

В своїй апеляційній скарзі підозрювана вказує аналогічні вимоги та доводи, як і в апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , який просив задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора, яка просила відмовити в апеляційній скарзі захисника та підозрюваної, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні начальника відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 перебуває кримінальне провадження №0002004 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Загальний розмір матеріальної шкоди завданої злочином складає 7000 грн.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 31.07.2022 року підозрювану ОСОБА_8 фактично затримано 31.07.2022 року.

ОСОБА_8 01.08.2022 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, має вік 34 роки, рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, наявність постійного місця проживання не доведена, зі слів наразі вагітна, офіційно не працевлаштована, існує за рахунок жебракування, тому сталі соціальні зв`язки не сформовані. Вказане свідчить, що ОСОБА_8 є матеріально не забезпеченою особою, як наслідок при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може продовжити злочинну діяльність. Таким чином, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження злочинної діяльності ОСОБА_8 , навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом, тим паче, що підозрюваною не доведено, що у в неї є постійне місце проживання та є особи, які зможуть забезпечувати її мінімальні побутові потреби на час дії запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, правильно врахував, що санкція інкримінованої ОСОБА_8 статті передбачає позбавлення волі строком до десяти років, то у разі застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що призведе до затягування досудового розслідування, як наслідок неможливості проведення слідчих дій за її участю. Тим паче, що особа вільно пересувається по території України та будь-якої прив`язки до місцевості не має, наявність постійного місця проживання не доведена.

Крім того слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом прийняття повідомлення по лінії «102», протоколами огляду місця події від 31.07.2022 року; протоколом допиту потерпілого; протоколами пред`явлення особи для впізнання; протоколами допиту свідків. Разом із тим, слідчим суддею правильно враховано, що відомості до ЄРДР внесені 31.07.2022 року, тобто слідчі дії тільки розпочаті, тобто тільки під дослідження всіх обставин вчинення злочину буде встановлено роль кожного з підозрюваних у вчинені даного злочину. З досліджених матеріалів вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_8 є обґрунтованою, зібрані докази вказують на її причетність до вчинення злочину.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що наявність ризиків зазначених в клопотанні, передбачених ст.177 КПК України та обґрунтованість підозри не доведено, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри та ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваної, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останньої на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із даним розміром застави, який на даний час не може бути зменшений.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або зменшити на даний час розмір визначеної застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_8 та в інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 17 год. 48 хв. 28.09.2022 року, із визначенням розміру застави в сумі 49 620 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)