КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 26 квітня 2022 року шляхом відеоконференції апеляційну скаргу представника ТОВ «Еталон Оіл Трейд» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року,

за участі:

представника

ТОВ «Еталон Оіл Трейд» ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на будівлю автозаправної станції у складі сервісного центру (літера А) загальною площею 338,6 метрів квадратних та 4 колонки паливнороздавальні типу 8К 700 ЕМЮКЕ №580641, 580636, 580652, 58065, які перебувають у користування ТОВ «Еталон Оіл Трейд» які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :78:066:0020 за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 25 та на підставі приватної власності належить Спільному Українсько-німецькому Товариству з обмеженою відповідністю з іноземною інвестицією «КЕРШЕР» (), а перебуває у користування ТОВ «Еталон Оіл Трейд» (ЄДРПОУ 4143747), шляхом заборони відчуження та розпорядження. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «Еталон Оіл Трейд» адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що слідчим суддею взято до уваги лише доводи сторони обвинувачення та проігноровано пояснення представника товариства.

На думку апелянта, постанова прокурора про визнання речовими доказами є необгрунтованною, оскільки мотивувальна частина постанови складена прокурором без урахування наявності у ТОВ «Еталон Оіл Трейд» дозвільної документації та господарських документів щодо дотримання підприємством законодавства про охорону праці.

Також зазначає, що документи, на підставі яких прокурор доводить обставини вчинення порушень службовими особами товариства, а саме довідка Департаменту містобудування та архітектури № 055-29351 від 13.12.2021 року, в якій зазначено інформацію щодо автозаправної станції, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :78:194:0021, в той час, як клопотання стосується автозаправної станції, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :78:006:0020.

Звертає увагу на те, що прокурор просив накласти арешт на майно, що знаходиться на території автозаправної станції, а саме 4 колонки паливнороздавального типу SK 700 ENCORE, однак постановою прокурора речовим доказом визнано 4 колонки типу 8К 700 ЕЖЮКЕ, а відповідно до резолютивної частини оскаржуваної ухвали, арешт накладено на 4 колонки типу 8К 700 ЕМЮКЕ.
Згідно з наданим суду актом приймання-передачі майна від 24.02.2021 року за Договором оренди № 11/02/2021-1 від 11.02.2021 року, на території автозаправної станції за адресою: просп.С.Бандери, 25, жодних із перелічених вище колонок не існує. Натомість за вказаною адресою знаходяться 4 паливнороздавальні комплекси ENCORE 510 8-0-8 E DK CR VRS.
Вказує, що прокурор просив накласти арешт на майно, яке фактично не існує.
Окрім того, слідчим суддею встановлено невідповідність клопотання вимогам ст. 171 КПК України, внаслідок чого клопотання підлягало поверненню прокурору, а не розгляду його по суті, чим вийшов за межі розгляду клопотання.
Також слідчим суддею порушено вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України та розглянуто клопотання поза межами строків та не вжито заходів щодо виклику у судове засідання власника майна Спільного Українського-німецького ТОВ з іноземною інвестицією «КЕРШЕР», що призвело до порушення поцесуальних прав власника майна.
В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ТОВ «Еталон Оіл Трейд» - адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Оболонською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 вересня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000167, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що підставою внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення ГУ Держпраці у Київській області «Про здійснення виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів підвищеної небезпеки в порушенні встановлених правил, що може призвести до загибелі людей та настання інших тяжких наслідків посадовими особами -ЕТАЛОН ОІЛ ТРЕЙД» (ЄДРГІОУ 44143747).

Постановою прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва від 03 лютого 2022 року будівлю автозаправної станції у складі сервісного центру (літера А) та 4 колонки паливнороздавального типу, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000167 (а.с. 9-14).
04 лютого 2022 року прокурор Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року вказане клопотання задоволено частково.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000167 про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів та недопущення втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, наявні достатні підстави для часткового арешту вказаного в клопотанні майна, а саме щодо заборони його відчуження та розпорядження в частині клопотання щодо заборони користування, слідчим суддею відмовлено з тих підстав, що арешт майна з такою метою не передбачено у ст. 170 КПК України, а також те, що такий спосіб арешту призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності власника чи користувача майна.
Колегія суддів вважає рішення слідчого судді законним та обгрунтованним і на даній стадії кримінального провадження достатнім для забезпечення досягнення завдань кримінального судочинства.
Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва від 03 лютого 2022 року визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000167 ( т. 1 а.с. 9-14), відтак є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 358 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Еталон Оіл Трейд» з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на розбіжності у назві номерів паливнороздавальних колонок, є технічною помилкою яку може бути усунуто в порядку ст. 379 КПК України, а тому не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Щодо доводів з приводу порушення строків розгляду клопотання, колегія суддів вважає їх слушними, однак вказана підстава не є істотним порушенням, яка б потягне за собою скасування ухвали слідчого судді.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено. Окрім того враховано, що право користування вказаним майном не обмежено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, частково накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Еталон Оіл Трейд» адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10

Єдиний унікальний № 756/1797/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Провадження № 11сс/824/1644/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК