Справа № 490/2137/22
н/п 1-кп/490/366/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2137/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальому провадженні № 0000025, відомості про яке внесено 23.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Скадовська, Херсонської області, громадянин України, українць, освіта базова повна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженць Кіровоградської області, громадянин України, українець, освіта базова повна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянин України, українець, освіта вища, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий;
у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, -,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальому провадженні № 0000025, відомості про яке внесено 23.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, зазначив, що для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, п.4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування обвинувачених від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинення спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися, необхідно продовжити відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення прокурора.
Обвинувачені підтримали думку своїх захисників. Жодних документів в обгрунтування своїх доводів про зміну обраного запобіжного заходу суду не надали.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
24 лютого 2022 на території України введено воєнний стан.Формально введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства. Зокрема, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
Крім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Вказаний Указ Президента України затверджено Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 року.
Разом із тим, судом встановлено, що строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до листа від 27.06.2022 направленого Центральний районим суду м. Миколаєва спливає 25.08.2022 року.
Так, у відповідності до ч.6 ст.615КПК (в редакції Закону № 2111-ІХ від 03.03.2022 року), у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Разом з матеріалами кримінального провадження до суду надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судове засідання призначене на 09.08.2022 року о 12:30 год., а отже фактично настали обставини розгляду вказаного питання.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачуваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені п. 1, п. 3, п.4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останнім запобіжного заходу.
Згідно ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
- до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час вирішення питання про доцільність продовження обвинуваченим строку дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуються вимоги статті 29 Конституції України, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
Суд враховує тяжкість злочину, який має свій раціональний зміст, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитись від суду та перешкоджати судовому розгляду.
Також суд враховує, що обвинувачені мають постійне місця проживання,проте місце проживання обвинувачених на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території. Крім того, не встановлені міцні соціальні зв`язки.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Судом встановлено, що станом на 09 серпня 2022 року наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 статті 177 КПК України, на які посилається прокурор, і які не зменшились з часу обрання запобіжного заходу, не дає достатніх правових підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт чи інший, більш м`який запобіжний захід.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд також враховує що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачена стає обізнаною про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.
Отже, на переконання суду, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде сприяти уникненню можливості спілкування обвинуваченої з визначеним колом осіб, і такий запобіжний захід наразі є об`єктивно виправданим.
Також суд погоджується, що існує ризик того, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженю, у якому обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`зяку з відсутністю постійної роботи, стабільного заробітку та доходів ризик вчинення злочину майнового характеру достаньо високий. оскільки в якості джерела доходу обрав для себе діяльність пов`язану з вчиненням злочину майнового характеру.
Інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених і продовження раніше обраного щодо них запобіжних заходів у виді тримання під вартою є необхідним.
Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам. Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченими та їхніми захисниками на їх користь, однак у цьому випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень у справі.
На підставі викладеного, оцінюючи у їх сукупності встановлені у справі обставини, позиції учасників процесу, дані щодо наявності наведених вище передбачених законом ризиків, керуючись ст.ст. 177, 183, 194 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 01.10.2022 року, включно.

Керуючись ст.ст., 177, 183, 199, 291, 370, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000025, відомості про яке внесено 23.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжити до 01.10.2022 року, включно.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 01.10.2022, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1