ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2022 Справа №607/3548/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0001272 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, безробітного, на утриманні 1 малолітня дитина, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Так, на початку березня 2018 року в обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою в особливо великих розмірах, реалізовуючи який він тоді ж, будучи знайомим із ОСОБА_7 , дізнався від нього про те, що його брат ОСОБА_8 , який на той час перебував в Республіці Ізраїль, має намір придбати квартиру в м.Тернополі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами останнього, зловживаючи довірою, запропонував допомогу у придбанні квартири на АДРЕСА_2 , за ціною нижче ринкової, не маючи при цьому на меті виконувати взяті на себе зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, не підозрюючи про злочинний умисел обвинуваченого ОСОБА_3 , погодився на його пропозицію та впродовж 2018-2019 років, перебуваючи в Республіці Ізраїль, шляхом переказу за допомогою платіжних систем «Western Union», «Ria (Pia)» та « ОСОБА_9 », передав вказаному обвинуваченому через своїх брата ОСОБА_7 та сестру ОСОБА_10 грошові кошти в особливо великих розмірах.

Зокрема, впродовж квітня 2018 року потерпілий ОСОБА_8 , не підозрюючи злочинні наміри обвинуваченого ОСОБА_3 , будучи введеним в оману та довіряючи останньому, з метою придбання квартири, через платіжні системи переказав ОСОБА_7 та ОСОБА_10 грошові кошти на загальну суму 8500 доларів США, які останні в квітні 2018 року, під час зустрічі, яка відбулася в м.Тернополі, передали, а обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою особистого збагачення, отримав грошові кошти в сумі 8500 доларів США, що еквівалентно 225 619 грн.

Надалі, впродовж серпня 2018 року потерпілий ОСОБА_8 , не підозрюючи про шахрайські наміри обвинуваченого ОСОБА_3 , будучи введеними в оману та довіряючи останньому, з метою придбання квартири, через платіжні системи переказав ОСОБА_7 та ОСОБА_10 грошові кошти на загальну суму 3000 доларів США, які останні в серпні 2018 року, під час зустрічі, яка відбулася в м.Тернополі, передали, а обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою особистого збагачення, отримав грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що еквівалентно 80 600 грн.

В подальшому, впродовж серпня 2019 року потерпілий ОСОБА_8 , не підозрюючи про шахрайські наміри обвинуваченого ОСОБА_3 , будучи введеними в оману та довіряючи останньому, з метою придбання квартири, через платіжні системи переказав ОСОБА_7 та ОСОБА_10 грошові кошти на загальну суму 14500 доларів США, які останні в серпні 2019 року, під час зустрічі, яка відбулася в м.Тернополі, передали, а обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою особистого збагачення, отримав грошові кошти в сумі 14500 доларів США, що еквівалентно 362 800 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в жовтні 2019 року потерпілий ОСОБА_8 , не підозрюючи про шахрайські наміри обвинуваченого ОСОБА_3 , будучи введеними в оману та довіряючи останньому, з метою придбання квартири, через платіжні системи переказав ОСОБА_7 та ОСОБА_10 грошові кошти на загальну суму 1700 доларів США, які останні в жовтні 2019 року, під час зустрічі, яка відбулася в м.Тернополі, передали, а обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою особистого збагачення, отримав грошові кошти в сумі 1700 доларів США, що еквівалентно 41 135 грн.

Таким чином, у період часу з квітня 2018 року по жовтень 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 , не маючи намірів виконувати взяті на себе зобов`язання, а також повертати отримані грошові кошти, зловживаючи довірою, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 27 700 доларів США, що еквівалентно 710 154 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті та в судовому засіданні їх підтвердив, щиро розкаявся та пояснив, що у період часу з квітня 2018 року по жовтень 2019 року через свого знайомого ОСОБА_7 та його сестру ОСОБА_10 , при зустрічах у м.Тернополі, у шахрайський спосіб, керуючись єдиним умислом, заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 , який перебував закордоном, на загальну суму 27 700 доларів СШАнібито для придбання останньому квартири за ціною, нижчою від ринкової, не маючи намірів виконувати взяті на себе зобов`язання, а також повертати отримані грошові кошти. Про вчинене шкодує та ще до направлення обвинувального акта до суду повністю відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну шкоду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винуватого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, який по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Водночас, суд враховує і думку потерпілого, який, згідно поданої суду письмової заяви, жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та суворого покарання для останнього не бажає, а тому вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк із конфіскацією майна.

Разом з тим, суд, враховуючи об`єктивні обставини кримінального провадження та сукупність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих його, позитивні дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого, приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд вважає, що згідно ст.77 КК України не підлягає застосуванню при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 1 307, 6 грн., вартість якої слід стягнути із ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу.

Речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться у ВКЗ СУ ГУНП в Тернопільській області згідно квитанції №010905 (мобільний телефон марки «LG» та 2 сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) необхідно повернути ОСОБА_3 , скасувавши повністю накладений на них арешт за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 1 307, 6 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться у ВКЗ СУ ГУНП в Тернопільській області згідно квитанції №010905 (мобільний телефон марки «LG» та 2 сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) повернути ОСОБА_3 , скасувавши повністю накладений на них арешт за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1