Провадження № 1-кс/947/6801/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2022 року

слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001471 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001471, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
Посадовими особами Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області спільно із інженером технічного нагляду, який надає послуги з нагляду за виконанням будівельних робіт та підконтрольним суб`єктом господарської діяльності здійснюється розкрадання бюджетних коштів в ході проведення публічні закупівлі робіт, а саме: реконструкції Бородінського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Тарутинської районної ради Одеської області, капітального ремонту відділення «Денний центр соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі» та капітального ремонту корпусу 3 та 1 в будівлі Комунального підприємства «Бородінський центр первинної медико-санітарної допомоги». Також вказані ремонтні роботи проводяться по заздалегідь завищених цінах на матеріали та будівельні роботи. Разом з тим, підконтрольний інженер - проектувальник, який готував проектно-кошторисну документацію по вищезазначеним об`єктам, штучно завищив вартість товарів, робіт та послуг у декілька разів. Будівельні матеріали закуповуються по заздалегідь завищених цінах у підконтрольних фізичних та юридичних осіб. Відомості, які вносяться до актів виконаних робіт не відповідають фактичним роботам, які виконуються.
Так, 19.07.2022 року в період часу з 13:45 год. до 14:27 год., на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого директор ТОВ «Бессарабіястрой» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 надав особистий мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max», у корпусі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

Вилучений мобільний телефон постановою слідчого було визнано речовим доказом, оскільки є достатньо підстав вважати, що він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та міг використовуватися як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речового доказу, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Разом з тим, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна за даної явки.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
З матеріалів клопотання вбачається, що 19.07.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси слідчим СУ ГУНП в Одеській області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході обшуку директором ТОВ «Бессарабіястрой» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано особистий мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max», у корпусі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 .
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений телефон може бути речовим доказами в рамках кримінального провадження.
Так, постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області, телефон з сім картою було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При цьому, оскільки речі є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик їх можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучене майно.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001471 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max», у корпусі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , директора ТОВ «Бессарабіястрой» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був вилучений 19.07.2022 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду

Слідчий суддя ОСОБА_1 .