Справа № 523/7965/21
Провадження №1-кп/523/739/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 21.04.2021 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000007 від 01.01.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а також угоду про примирення від 26.04.2021 року, укладену між вказаним обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, під час досудового розслідування встановлено, що 01.01.2021 року приблизно о 10:40 годині обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з його матір`ю ОСОБА_8 , поводив себе агресивно, висловлювався до неї нецензурною лайкою та застосував фізичну силу, на що остання здійснила телефонний виклик на гарячу лінію « НОМЕР_1 ».
Того ж дня 01.01.2021 року, працівник полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної служби ОСОБА_4 , поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону №2, який має спеціальне звання капрал поліції, згідно Наказу №645 о/с від 31.08.2020 року, перебував у поліцейському однострої та отримавши вогнепальну зброю, заступив на службу у складі патруля «Океан-402» по забезпеченню публічної безпеки та порядку, попередженню та припиненню кримінальних і адміністративних правопорушень на маршрутах патрулювання, первинне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, здійсненню превентивних поліцейських заходів.
Приблизно об 11:14 годині потерпілий ОСОБА_4 отримав повідомлення на планшетний пристрій «Домашнє насильство» про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , син буянить, чинить психологічний та фізичний тиск, і з метою забезпечення правопорядку та попередження ймовірного вчинення протиправних дій, разом із капралом поліції ОСОБА_9 , у складі патруля «Океан-402», на службовому автомобілі направились до вказаного місця.
Надалі, приблизно о 12:12 годині, капрали поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прибули за вказаною адресою, де побачили обвинуваченого ОСОБА_7 біля входу до будинку, який побачивши співробітників поліції, поводив себе агресивно та висловлювався нецензурною лайкою на їх адресу. Працівники поліції, ігноруючи спроби спровокувати конфліктну ситуацію, піднялись на третій поверх вказаного будинку, де з дозволу заявниці ОСОБА_10 увійшли до приміщення квартири. Обвинувачений прослідував за ними.
Знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 за вказаною вище адресою, у обвинуваченого ОСОБА_7 , якому було достовірно відомо, що перед ним перебувають працівники поліції при виконанні службових обов`язків, одягнені у формений одяг з шевронами та нагрудними знаками, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_4 , з метою припинення виконання останнім службових обов`язків по здійсненню первинного реагування на повідомлення про правопорушення та охорони громадського порядку.
Реалізуючи злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 приблизно о 12:18 годині, перебуваючи в коридорі вищевказаної квартири, на ґрунті особистих неприязних відносин, злісно не покоряючись законним вимогам поліцейського УПП в Одеській області ОСОБА_4 , переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останньому, під час виконання ним службових обов`язків, вступив з ним у сутичку із застосуванням фізичної сили.

Попередивши про застосування спеціальних засобів та діючи відповідно до вимог ст.ст.43, 45 Закону України «Про Національну поліцію», працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_11 здійснили спробу заломлення обох рук обвинуваченого ОСОБА_7 за спину, з метою застосування спеціального засобу кайданок. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_7 , чинячи активний опір законним діям працівникам правоохоронних органів, переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння шкоди здоров`ю працівникові поліції ОСОБА_4 , умисно наніс останньому не менше одного удару своєю лівою рукою в область правої скроневої ділянки потерпілого.
Внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , останній заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, за обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.345 КК України.

На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси 05.05.2021 року із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси надійшли обвинувальний акт від 21.04.2021 року з додатками до нього у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а також угода про примирення від 26.04.2021 року, укладена між зазначеним обвинуваченим з одного боку, та потерпілим ОСОБА_4 - з іншого.

Відповідно до означеної угоди про примирення, обвинуваченому ОСОБА_7 було роз`яснено наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, а також узгоджене сторонами угоди питання призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням ст.75 КК України та зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні, будучи ознайомленими судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, повністю підтвердили добровільність укладення угоди про примирення та їх фактичне примирення, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого обвинуваченим за наведених вище обставинах, а також докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини яких ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_7 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про примирення та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про примирення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України, а відтак і з урахуванням отриманих пояснень обвинуваченого суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій вказаного обвинуваченого за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Так, з огляду на ч.2 ст.345 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 КК України встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст.373, ч.1 ст.475 КПК України, ч.2 ст.50, ч.5 ст.65 КК України та умови розглядуваної угоди про примирення в частині узгодженого між сторонами виду й розміру покарання зазначеному обвинуваченому, яке відповідає санкціям інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також суд приймає до уваги визнання обвинуваченим своєї провини та його особу - раніше не судимий, забезпечений місцем реєстрації й проживання, на диспансерних обліках в КУ «ООМЦПЗ» та КНП «Міський психіатричний диспансер» не перебуває.

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як зазначено в обвинувальному акті та з чим погоджується суд, слід віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а до обставин, що обтяжують покарання вказаного обвинуваченого, - вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового або громадського обов`язку.

Крім того, суд ураховує, що положення ч.ч.2, 3 ст.75 КК України встановлюють, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження чи позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено питання звільнення від відбування покарання з випробуванням, а суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного судом іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, при визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65 КК України покарання обвинуваченому ОСОБА_7 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в межах строку, встановленого санкцією ч.2 ст.345 КК України, але зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 26.04.2021 року, укладену у кримінальному провадженні №0000007 від 01.01.2021 року, між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

В силу ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_7 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_7 , а також направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1