Справа № 128/2388/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 14.06.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Комарів Вінницького району Вінницької області, маючого повну загальну середню освіту, проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, раніше судимого 01.07.2008 року апеляційним судом Вінницької області за ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 9, ст. 121 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 12 років позбавлення волі; 05.07.2018 року звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на 10 місяців 04 дні,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:

12 червня 2019 року приблизно о 14-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , і у якого ОСОБА_4 гостював, біля гаражного приміщення помітив велосипед марки «Mustang» моделі «Sport» в корпусі синього кольору.
Після цього у ОСОБА_4 виник раптовий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно шляхом вільного доступу вчинив крадіжку велосипеда марки «Mustang» моделі «Sport» в корпусі синього кольору.
Виконавши всі дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта ВВКНДІСЕ №5261/19-21 від 09.08.2019 року вартість викраденого велосипеда марки «Mustang» моделі «Sport» в корпусі синього кольору становила 1337,46 грн. Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_5 на суму 1337,46 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що влітку 2019 року він перебував в гостях у товариша ОСОБА_5 в с. Щітки Вінницького району Вінницької області. Вони разом вживали спиртні напої. Потім, коли вийшов із приміщення, де вони разом із ОСОБА_5 вживали спиртні напої, на вулицю, у дворі біля гаража помітив велосипед синього кольору, який вирішив вкрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає він викрав даний велосипед та поїхав на ньому до себе до дому в с. Приборівка. Згодом до нього до дому приїхали працівники поліції та він видав їм викрадений ним у ОСОБА_5 велосипед. У вчиненому розкаявся, просив суд його суворо не карати. Кількість, характеристики та вартість викраденого майна, що інкриміноване органами досудового розслідування, не оспорив.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав суду заяву, де зазначив, що претензій до обвинуваченого у нього немає. Просив обвинуваченого суворо не карати. Заява міститься в матеріалах справи. (а.с. 105).
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор не оспорила фактичні обставини справи, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім (а.с. 54), раніше судимий 01.07.2008 року апеляційним судом Вінницької області за ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 9, ст. 121 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 12 років позбавлення волі, 05.07.2018 звільнився з місць відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 04 дні (а.с. 170-180, 181), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 183, 184, 185, 186), неодружений, непрацюючий, за місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 169), не є інвалідом першої-другої груп.
Згідно досудової доповіді Липовецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області (а.с. 68-70), виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства в тому числі для окремих осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, на час його вчинення було злочином середньої тяжкості, характер вчиненого кримінального правопорушення, та особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 раніше судимий за умисний особливо тяжкий злочин, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме те, що він дав правдиві покази. Разом із тим, суд враховує поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що через нез`явлення обвинуваченого в судове засідання до нього неодноразово було застосовано привід та розшук.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який при призначенні виду і розміру покарання просив обвинуваченого суворо не карати.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді арешту в межах санкції інкримінуємої частини статті. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 471,00 грн. (а.с. 167).
Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2019 (а.с. 168) - скасувати.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речовий доказ, а саме: велосипед марки «Mustang» моделі «Sport» в корпусі синього кольору, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП (а.с. 165, 166) повернути його власнику ОСОБА_5 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. (а.с. 9)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2019 про накладення арешту на вилучене майно, а саме велосипед марки «Mustang» моделі «Sport» в корпусі синього кольору.
Речовий доказ велосипед марки «Mustang» моделі «Sport» в корпусі синього кольору, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП повернути власнику ОСОБА_5 ..
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №5261/19-21 від 09.08.2019 в сумі 471 (чотириста сімдесят одну) грн. 00 коп. на користь держави.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання суду апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він не був присутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1