н/п 1-кс/953/1218/22
"11" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що 19.10.2021р. за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, в ході якого вилучили Ноутбук та грошові кошти в сумі 455750 грн. Вказані майно належить ОСОБА_4 , і жодного відношення до ОСОБА_5 не мають. Грошові кошти у розмірі 450 000 гривень були набуті ОСОБА_4 від її матері ОСОБА_6 на початку жовтня 2021 року в дарунок. Доказами цього є відповідь ОСОБА_6 на адвокатський запит та її податкові декларації, які свідчать про наявність у неї достатньої суми коштів. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 планувала витратити на внесення частини оплати за укладеним 02.10.2021 року договором купівлі-продажу автомобіля. За умовами цього договору вона мала сплатити попередню оплату за автомобіль у розмірі 450 000 гривень до 01.11.2021 року.
ОСОБА_5 жодного відношення до цих грошових коштів не має. У них із ОСОБА_4 немає спільного бюджету, вони не ведуть спільні витрати та відповідно не мають спільних доходів. Хоч і проживали разом, він ніколи не зберігав свої власні грошові кошти у квартирі ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова надано дозвіл на проведення обшуку квартири, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності за адресою - АДРЕСА_2 без вказівки на можливість вилучення будь-яких грошових коштів. Тобто, як вбачається з вказаної ухвали, на час проведення обшуку дозвіл на вилучення грошових коштів у органу досудового розслідування був відсутній.
Стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу. Крім того, згідно пред`явленої підозри ОСОБА_5 матеріальна шкода яка спричинена потерпілій складає 500 грн.
Зважаючи на вищевикладене, як станом на день накладення арешту, так і
станом на сьогодні немає жодних правових підстав для накладення арешту на грошові кошти у розмірі 455 750 грн. Подальший арешт є неможливим, оскільки вказані грошові кошти та ноутбук не належать підозрюваному ОСОБА_5 , а отже за їх допомогою не може бути досягнута будь-яка мета арешту встановлена ст. 170 КПК України.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 подав заяву, в якій проти задоволення клопотання заперечує.
Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Враховуючи, що положення КПК України не передбачають обов`язкову участь особи, яка заявила клопотання, та особи, за клопотанням якої було арештовано майно та обмежені строки розгляду такого клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути його за відсутності не з`явившись осіб.
Відповідно до положень ст.ст.168, 169 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту;
5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За договором купівлі-продажу від 04.04.2012р. зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_4 .
За положеннями ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У клопотанні адвокат фактично посилається на необґрунтованість накладення арешту, разом з тим, доказів необґрунтованості слідчому судді не надає.
Надані до суду податкові декларації про доходи ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_4 та лист про дарування ОСОБА_6 грошових коштів своїй дочці в сумі 450000 грн., а також договір про купівлю- продаж транспортного засобу, не підтверджують, що вилучене майно належить ОСОБА_4 та що арешт накладений на нього є необґрунтований.
Так, за ч.5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Належного доказу , щодо дарування грошових коштів ОСОБА_4 слідчому судді не надано.
Із наданих податкових декларацій ОСОБА_6 за 2013-2021р., вбачається відображення доходу без вирахування податків та обов`язкових платежів.
Наявність між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу автомобіля, не свідчить про належність вилучених коштів ОСОБА_4 .
Посилання адвоката на те, що в ухвалі слідчого судді не передбачено надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання вилученого ноутбука та грошових коштів, не є підставою для скасування арешту на вказане майно.
Так, за ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
На тимчасово вилучене майно у відповідності до положень ст. ст. 170, 171 КПК України може бути накладений арешт за ухвалою слідчого судді.
З урахуванням викладеного, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 3, 7, 131-132, 170-174 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст виготовлений 15.02.2022р.

Слідчий суддя ОСОБА_1