06.10.2021 Справа № 756/6643/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6643/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000167 від 10.07.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гуляйполя Запорізької області, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 відповідно), такого, що має вищу освіту, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 3652 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ТОВ «Таміт Продактс» ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
28.04.2021 до провадження судді ОСОБА_1 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000167 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 3652 КК України.

09.06.2021 у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 подав письмове клопотання про визначення підсудності у кримінальному провадженні, де поставив під сумнів територіальну підсудність кримінального провадження та порушив питання про направлення обвинувального акта з додатками до нього до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо підсудності вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.06.2021 судом було прийнято рішення про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо внесення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Київський апеляційний суд ухвалою від 17.06.2021 відмовив у задоволенні подання голови Оболонського районного суду міста Києва про внесення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення кримінального провадження №0000167 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 3652 КК України з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 3652 КК України повернув до Оболонського районного суду міста Києва.

06.10.2021 у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 3652 КК України, перешкод для цього не вбачав, зазначив про його відповідність вимогам КПК України та про дотримання правил територіальної підсудності при скеруванні до суду першої інстанції на розгляд.

Представник потерпілого ТОВ «Таміт Продактс» ОСОБА_5 також вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 та просив призначити такий розгляд.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечили проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. Так, захисник ОСОБА_6 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність положенням ст. 291 КПК України та, фактично посилаючись на порушення правил підслідності кримінального провадження в ході досудового слідства та, як наслідок, правил територіальної підсудності при скеруванні обвинувального акта до суду на розгляд по суті, просив зважити на те, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими з указаною правовою кваліфікацією злочину, ґрунтуються на припущеннях, оскільки висновок сторони обвинувачення про те, що в ході досудового слідства не встановлено місця вчинення реєстраційної дії ОСОБА_3 повністю спростовується письмовими документами та показаннями як обвинуваченого так і свідків у кримінальному провадженні, що, на переконання сторони захисту, свідчить про наявність підстав для повернення обвинувального акта прокурору. Крім того, захисник зазначив про те, що всупереч вимогам процесуального закону обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження як йому так і обвинуваченому було вручено не прокурором у кримінальному провадженні, а слідчим.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення такого клопотання сторони захисту, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин, про які зазначено в ньому, сформульовано відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, звернув увагу суду на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження він особисто вручив захиснику та обвинуваченому у своєму службовому кабінеті Оболонської окружної прокуратури м.Києва, свідками чого стали його колеги.

Представник потерпілого ТОВ «Таміт Продактс» ОСОБА_5 зазначив, що, на його думку, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому вважав, що клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Вирішуючи вищевказане клопотання сторони захисту, суд вважає, що слід зазначити про таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Підстави повернення обвинувального акта прокурору визначено ч. 3 ст. 314 КПК України, якою передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 03.07.2019 №273/1053/17 містяться наступні роз`яснення:

«При цьому відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею… Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора».

Тобто, підготовче судове провадження на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального провадження в суді першої інстанції, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. На стадії підготовчого провадження суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності формальним вимогам статті 291 КПК України, однак це є правом, а не обов`язком суду, а підставою для такого повернення може бути лише така невідповідність вимогам цього Кодексу, що суттєво перешкоджає призначенню судового розгляду.

При цьому питання про відповідність викладеного обвинувачення фактичним обставинам справи, про їх узгодженість із формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, про наявність чи відсутність тих чи інших відомостей, не може бути предметом розгляду підготовчого провадження, оскільки на цій стадії судового провадження суд позбавлений можливості досліджувати докази, які можуть бути досліджені лише під час судового розгляду. Також конкретність та доведеність обвинувачення, які досліджуються під час судового розгляду, оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками судового провадження і не можуть бути оцінені під час підготовчого судового провадження.

Статтею 291 КПК України визначено обов`язкові вимоги до змісту та форми обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, суд вважає необґрунтованим твердження сторони захисту про те, що всупереч положенням вказаної норми процесуального закону обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_3 ч. 1 ст. 3652 КК України, оскільки п. 5 ч. 2 вказаної норми КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тобто викладення фактичних обставин кримінального правопорушення законодавцем віддано на розсуд прокурора.

На підтвердження вказаного слід звернути увагу й на те, що статтею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. У той же час відповідно до положень ст. 36 цього Кодексу прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності та, звертаючись до суду з обвинувальним актом, саме прокурор визначає обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими за результатами досудового провадження.

Крім того, на виконання ч. 4 ст. 291 КПК України прокурор, окрім реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, до обвинувального акта додав розписки про вручення копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 та захиснику ОСОБА_6 . Кожна з розписок про вручення процесуального рішення сторони обвинувачення та реєстру матеріалів досудового розслідування підписані власноруч обвинуваченим, захисником і прокурором у кримінальному провадженні прокурором Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , а тому доводи сторони захисту про те, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування їм було вручено не прокурором, а слідчим, суд вважає необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи захисника ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, таких суттєвих порушень, за наявності яких суд може повернути обвинувальний акт прокурору, не встановлено, а тому клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає.

У зв`язку з тим, що за результатами підготовчого судового провадження судом встановлено відсутність підстав для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки перевірка та оцінка фактичних обставин кримінального провадження, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація інкримінованого злочину, тобто вирішення обвинувачення по суті, є предметом судового провадження кримінального провадження, а також установлено, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 підсудне Оболонському районному суду міста Києва згідно ст. 32 КПК України, відсутні підстави для його закриття, передбачені пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, а тому суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000167 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 3652 КК України підлягає призначенню до судового розгляду, який слід здійснювати у відкритому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 27 КПК України.

Керуючись статтями 27, 32, 291, 314-316, 369 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 3652 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва за участю учасників судового провадження на 18 жовтня 2021 року о 16:00.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1