СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/981/21
ун. № 759/7380/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000370 від 18.02.2021р. про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Слов`янськ Донецької області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання у м. Києві, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться зазначене кримінальне провадження, яке станом на 17.11.2021 не розглянуто ( перебуває на стадії дослідження доказів).
16.11.2021р. через канцелярію суду прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, яке він підтримав в судовому засіданні. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ризики, передбачені п.1,п.3,п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не зменшились і не відпали. З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам прокурор вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинувачного ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_6 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , проти клопотання прокурора заперечила, зауважила на тому, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведені, та є лише припущеннями. У ОСОБА_3 до моменту його затримання була можливість залишити м. Київ та переховуватись від органів досудового розслідування, проте він так не вчинив. Просила врахувати,що ОСОБА_3 був дитиною сиротою, перебував на повному державному забезпечені, а з 11.11.2019р. зарахований на часткове державне утримання до КП «Дніпровський міський соціальний гуртожиток» Дніпровської міської ради. Просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою суду від 22.04.2021р. до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 червня 2021 року включно.
Ухвалою суду від 16.06.2021р. обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 серпня 2021 року включно.
Ухвалою суду від 29.07.2021р. обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 вересня 2021 року включно.
Ухвалою суду від 20.09.2021р. обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 листопада 2021 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує практику Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого та передбачає покарання на строк від вісьми до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ризик переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що у разі доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні інкриміного йому кримінального правопорушення, до останнього буде застосоване реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на думку суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для переховування від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, раніше не судимий.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків зі сторони обвинуваченого, суд враховувує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). На даний час свідки судом не допитані.
Вищенаведене дає підстави обґрунтовано припускати можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні покази для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.
Таким чином, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України , а саме: ризик того,що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності; ризик здійснення обвинуваченим впливу на свідків, які на даний час не допитані судом, що були підставою для застосування стосовно ОСОБА_3 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати. Підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, судом не встановлено.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Водночас, суд, у відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, вважає доцільним залишити застосованим альтернативний запобіжний захід у виді застави у раніше визначеному розмірі, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб ( з 01 липня 2021р. 2379 грн.), що становить 190 320 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 15 січня 2022 року включно .
Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190 320 гривень (Сто дев`яносто тисяч триста двадцять грн.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду міста Києва (отримувач: Код отримувача (код за ЄДРПОУ)26268059, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089 ).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати на першу вимогу до суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала набирає законної сили негайно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1