ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/997/21 Номер провадження 11-сс/814/585/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 червня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено в клопотанні слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 (за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР за №0000281 від 12 червня 2021 року) про накладення арешту на автомобіль марки «Renault» моделі «Magnum» спеціалізований вантажний, н.з НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом самоскидом марки «Janmil» моделі «NW-1S» н.з НОМЕР_2 синього кольору, в якому знаходяться стовбури дерев та власником яких є ОСОБА_7 .
Рішення слідчого судді мотивовано, тим що органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження того, що вказаний транспортний засіб, а також напиляні стовбури дерев, виявлені у напівпричепі автомобіля, мають зв`язок із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 червня 2021 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль марки "RENAULT" моделі "MAGNUM" спеціалізований вантажний, н.з. НОМЕР_3 зі спеціалізованим напівпричепом самоскидом марки «JANMIL» моделі «NW-1S» н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, в якому знаходяться стовбури дерев, та власником яких є ОСОБА_7 , з позбавленням права володіння, користування, розпорядження. Місцем зберігання транспортного засобу з деревиною визначити територію майданчику тимчасового утримання ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області на адресою: м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.
З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є незаконним та необґрунтованим з підстави невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення, а дрова, які знаходяться в його причепі набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000281 від 12 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 12 червня 2021 року, до ЧЧ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №2 КРУП ОСОБА_8 , про те, що в ході патрулювання території м. Горішні Плавні, був зупинений автомобіль марки "RENAULT" моделі "MAGNUM" н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом самоскидом н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, який без належних на то документів, здійснював перевозку нарізаних стовбурів дерев у кількості близько 30 кубічних метрів.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході проведення огляду місця події було виявлено автомобіль марки "RENAULT" моделі "MAGNUM" спеціалізований вантажний н.з. НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом самоскидом марки «JANMIL» моделі «NW-1S» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , в якому було виявлено порізані стовбури дерев, діаметром від 7 см. до 45 см.

Вищезгадане майно було оглянуте та тимчасово вилучене. Постановою слідчого від 12 червня 2021 року вилучені речі, а саме автомобіль марки "RENAULT" моделі "MAGNUM" спеціалізований вантажний білого кольору, н.з. НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом самоскидом марки «JANMIL» моделі «NW-1S» н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, в якому знаходяться порізані стовбури дерев різної породи, діаметром від 7 см. до 45 см. визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

14 червня 2021 року слідчий ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

15 червня 2021 року слідчим суддею Комсомолького міського суду Полтавської області було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, оскільки, а ні з витягу з ЄРДР, а ні з протоколу огляду місця події не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, оскільки слідчий вказує, що дерева перебували у кузові автомобіля, а інформація щодо незаконної порубки дерев та перевезення незаконно зрубаних дерев до ЄРДР не внесена.
При постановленні ухвали слідчим суддею вказані вимоги кримінального процесуального закону було дотримано.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію проте, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для висновку про наявність у даному кримінальному провадженні підозри у вчиненні кримінального правопорушення, достатньо обґрунтованої для вжиття за клопотанням слідчого заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. Крім того, згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню зокрема у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. На думку колегії суддів, з урахуванням того, що на даний час у цьому кримінальному провадженні будь-якій особі не повідомлено про підозру, беззаперечно свідчить про відсутність у сторони обвинувачення обґрунтування такої підозри, достатньої для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Також матеріали клопотання не містять належних та беззаперечних доказів того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, повною мірою відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а слідчим не доведено причетність цього майна до вчиненого кримінального правопорушення, і суду на даному етапі розгляду справи не надано достатніх доказів, який би підтверджували вказане, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов правильного висновку, з яким цілком погоджується й колегія суддів, про те, що подане клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт майна, та чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що ставить під сумнів наявність правової підстави для арешту зазначеного майна.

Крім того, апеляційний суд вважає, що потреби досудового розслідування на даному етапі досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст.132, 173 КПК України вказані обставини в їх сукупності було враховано та надано їм належну правову оцінку

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 червня 2021 року - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4