печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський комбікормовий завод №1» , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000800 від 09.04.2021,-

В С Т А Н О В И В :

26.07.2021 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський комбікормовий завод №1», на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000800 від 09.04.2021.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 11.06.2021 року в рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.06.2020 у справі № 757/31046/21-к було проведено обшук в приміщеннях ТОВ «АГРО ДОЛИНА» за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 1-В, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 де здійснює індивідуальну адвокатську діяльність ОСОБА_4 (свідоцтво № 2393 від 02.10.2012), за результатами проведення якого було вилучено документи ТОВ «Одеський комбікормовий завод №1».
Адвокат вказує, що все вище перелічене майно, належить ТОВ «Одеський комбікормовий завод №1» та не має відношення до кримінального провадження та вилучення даного майна є протиправним, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону, враховуючи принцип диспозитивності, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації учасникам провадження, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, суд визнав можливим провести розгляд у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши обґрунтування скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000800 від 09.04.2021 за фактом вчинення службовими особами Департаменту архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 11.06.2021 частково задоволено клопотання заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення обшуку та надано слідчим слідчої групи та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000800 від 09.04.2021 дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях ТОВ «АГРО ДОЛИНА» за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 1-В, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 де здійснює індивідуальну адвокатську діяльність ОСОБА_4 (свідоцтво № 2393 від 02.10.2012) з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення оригіналу декларації про готовність об`єкту до експлуатації серії ОД68; оригіналу дозволу на будівельні роботи № 441/06 від 30.07.2006 року; оригіналу дозволу на будівельні роботи серії ІУ28; належним чином посвідчених копій документів на землекористування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0096; належним чином посвідчених копій правовстановлюючих документів на будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 ; оригіналів вихідних даних на проектування, щодо будівництва цеху грануляції за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0096, а саме містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, технічні умови тощо; оригіналу проектної документації на «Будівництво цеху грануляції за адресою: АДРЕСА_1 » у повному обсязі із усіма додатками та доповненнями; оригіналу експертного звіту щодо розгляду проектної документації на «Будівництво цеху грануляції за адресою: АДРЕСА_1 »; оригіналу завдання на проектування вказаного об`єкту будівництва; оригіналу розрахунку класу наслідків (відповідальності) вказаного об`єкту будівництва; оригіналу проекту організації санітарно-захисної зони навколо об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 ; оригіналу технологічного рішення щодо виробного процесу цеху грануляції за адресою: АДРЕСА_1 , а також печатки та штампи інших підприємств (установ), які перебуватимуть у відповідних приміщеннях та які використовувались для вчинення зазначеного злочину; магнітні носії інформації (картки-пам`яті, флеш-накопичувачі, жорсткі диски, CD-DVD диски), мобільні телефони, сім-картки, а також інші пристрої, що використовувались під час вчинення злочину та можуть бути засобом або знаряддям їх вчинення, шляхом зняття копії інформації; рукописні та печатні чорнові записи із відображенням номерів телефонів, розподілення грошових коштів, планування зустрічей тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

08.07.2021 року в рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.06.2020 у справі № 757/31046/21-к було проведено обшук в приміщеннях ТОВ «АГРО ДОЛИНА» код за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 1-В, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 де здійснює індивідуальну адвокатську діяльність ОСОБА_4 (свідоцтво № 2393 від 02.10.2012), за результатами проведення якого було вилучено документи ТОВ «Одеський комбікормовий завод №1».
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Враховуючи вказані норми кримінального процесуального законодавства, при вивченні матеріалів скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, відповідно до протоколу обшуку, на поверненні якого наполягає адвокат, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2021 та співвідносяться з обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності особи, яка подала скаргу обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, яка подала скаргу та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський комбікормовий завод №1» , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000800 від 09.04.2021.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення проголошено о 14-55 год. 27.08.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1