Справа № 346/5550/19
Провадження № 1-кп/346/103/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/586/19, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05.09.2018 року за № 0000867, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працює, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працює тренером-викладачем в Комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі м.Коломиї, не одруженого, не судимого, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, працює слюсарем в ТзОВ «Волиньдорбуд», не одруженого, не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

обвинувачені групою осіб грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з необережності тяжкі тілесні ушкодження.

Злочини вчинено за наступних обставин.

05.09.2018 року приблизно о 15.30 год. обвинувачені за попередньою змовою на вчинення хуліганських дій групою осіб приїхали на автомобілі марки «Audi», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 до будинку АДРЕСА_1 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з метою самоутвердитись в очах своїх товаришів та перехожих громадян, підійшли до потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які знаходилися біля вказаного будинку, та, поводячись агресивно, безпідставно, з хуліганських спонукань стали наносити їм удари руками та ногами по різних частинах тіла, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 фізичний біль, а потерпілому ОСОБА_8 - легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після вказаного обвинувачений ОСОБА_4 , не повідомляючи іншим обвинуваченим про свій намір застосувати зброю, з метою відлякування собаки, який почав агресивно бігти в напрямку обвинувачених, і якого нацькували на них за вказівкою потерпілих, здійснив декілька пострілів в повітря з пістолету , яким користувався на підставі передбаченого законом дозволу. Оскільки собака на вказані сигнали не реагував, то обвинувачений ОСОБА_4 дістав із салону вище вказаного автомобіля рушницю, схожу на помпову, якою також користувався на підставі передбаченого законом дозволу, здійснив декілька пострілів у напрямку собаки, який наближався до ОСОБА_4 , віддаляючись від потерпілих. При цьому ОСОБА_4 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких пострілів у виді заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, але легковажно розраховуючи на відвернення таких наслідків, тобто з необережності, діючи в стані кримінальної протиправної самовпевненості, влучив у потерпілих, спричинивши їм нижче вказані тілесні ушкодження, в тому числі тяжкі. Інші обвинувачені, бачачи вказані дії ОСОБА_4 , покинули місце події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, пояснивши, що зазначеною зброєю він користувався на підставі передбаченого законом дозволу та застосував її виключно для захисту від собаки. Отже, він спеціально заздалегідь не заготовляв це знаряддя для вчинення хуліганських дій, і не мав умислу спричинити потерпілим тілесні ушкодження, а спричинив їх виключно під час захисту шляхом пострілів у собаку, яка була бійцівської породи - американський пітбультер`єр, та згідно зі статистичними даними в більшості випадків напади цієї собаки спричиняли загибель людини. Отже, ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні хуліганських дій щодо потерпілих групою осіб з іншими обвинуваченими, а також у спричиненні потерпілим тілесних ушкоджень з необережності. При призначенні покарання ОСОБА_4 просить врахувати, що потерпілі не мають до нього жодних претензій, оскільки завдана ним шкода їм добровільно відшкодована, він має на утриманні малолітню дитину. Тому цей обвинувачений просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, визнали повністю, у вчиненому щиро розкаюються, оскільки завдана ними шкода потерпілим добровільно відшкодована, та просять суворо не карати. При цьому вони зазначили, що були очевидцями як обвинувачений ОСОБА_4 здійснював постріли в повітря, після чого - стріляв з рушниці, яку дістав із салону свого автомобіля, в собаку бійцівської породи, який агресивно біг до обвинувачених.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 його вини у вчиненні нижче вказаних злочинів, а іншими обвинуваченими - у вчиненні інкримінованого їм злочину, винуватість обвинувачених у вчиненні цих злочинів відповідно доводиться також наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судових засіданнях доказами, а саме:

-показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які вказали, що обвинувачений ОСОБА_4 , здійснюючи постріли з рушниці, не мав наміру поцілити в потерпілих, а лише захищався від собаки, якого спустили на нього потерпілі;

- даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 05.09.2018 року, який (огляд) проводився на вулиці Чайковського в м. Коломия Івано-Франківської області. При огляді території на узбіччі, навпроти п`ятиповерхового будинку, виявлено предмет, зовні схожий на гільзи від набою 9 мм., на основі якого наявне гравіювання «МАС ММ FA». Вліво від даного предмета, на відстані близько 50 см. виявлено гільзи від картечі, основа - металева, наявне гравіювання «Тахо 12 Ukraine», частина якого прозорого кольору, подовгувата, наявний напис чорного кольору «Картеч 80 мм 12/70 28г», а також напис «Тахо», а в напрямку вліво від даного предмета, на відстані близько 50 см. виявлено предмет, зовні схожий до гільзи від набою 9 мм. з аналогічним тому гравіюванню на основі, що наявне на першому предметі.

На відстані близько 12 кроків від названого третього предмету знаходяться гільзи від набою картеччю, основа - металева, наявний напис (гравіювання «12 Baschieri&pellagri»), на капроновій подовгуватій поверхні напис золотими літерами «MB LONG RANG». Поруч, на асфальті знаходиться слід від крапель речовини бурого кольору. Зліва на відстані двох кроків виявлено предмет, зовні схожий на гільзи від набою 9 мм. з ідентичним написом, що на попередніх предметах.

На тротуарі виявлено металевий паркан, яким огороджений будинок АДРЕСА_2 . На поверхні цього паркану, на відстані 56 см. від землі виявлено діри діаметром 1.5х1,0 см. в кількості 6 шт. На тротуарі також виявлено згустки речовини бурого кольору. В місці огляду виявлено також інші предмети, зовні схожі до попередніх, предмет прозорий, округлої форми, зовні схожий на пиж-контейнер, а також інші сліди речовини бурого кольору (т.2, а.п.37-66);

- даними протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього від 05.09.2018 року. Огляд проводився на тій же вулиці, навпроти будинку № 19. На вказаній ділянці дороги передньою частиною в напрямку перехрестя вулиць Чайковського та Шкрумеляка знаходиться автомобіль марки «Fiat Scudo», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », синього кольору, 2006 року випуску, який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителю АДРЕСА_4 . При огляді автомобіля виявлено пошкодження вітрового бокового скла водійської дверки, яке пошкоджене по всій площині, пошкодження у вигляді «павутини», з тильної сторони наявна сонцезахисна плівка (т.2, а.п.67-72);

- даними протоколу огляду місця події від 06.09.2018 року, який (огляд) проводився в приміщенні КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради, що знаходилася за адресою: м. Коломия, вул. Родини Крушельницьких, 26, Івано-Франківської області. Безпосереднім місцем проведення огляду є коридор біля входу в реанімаційно-анестезіологічне відділення. У цьому місці лікар-хірург вказаної лікарні добровільно видав пиж-контейнер у марлевому тампоні зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров (т.2, а.п.76-78);

- даними висновку експерта від 23.08.2019 року № 137, згідно з яким на підставі даних медичної карти стаціонарного хворого № 10161, наданої Коломийською центральною районною лікарнею, медичних карт стаціонарного хворого № 1841518, № 2315718, наданими Обласною клінічною лікарнею, у потерпілого ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження:

- відкритий уламковий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині, який відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та був небезпечним для життя в момент спричинення;

- рани лівого стегна та лівої сідниці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені тілесні ушкодження спричинені в термін до поступлення на лікування в вказану Коломийську ЦРЛ, тобто до 15 год. 55 хв. 05.09.2018 р. (т.2, а.п.80-82);

- даними висновку експерта від 23.08.2019 року № 138, згідно з яким на підставі даних медичної карти стаціонарного хворого № 10162 наданої Коломийською центральною районною лікарнею, медичної картки стаціонарного хворого № 1841218, наданими Обласною клінічною лікарнею, у потерпілого ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження:

-відкрита травма правої гомілки з ранами на передній поверхні гомілки, уламковими переломи обох гомілкових кісток, ушкодженням м`язів, нервів, артерій та вен гомілки, що ускладнилось ішемічною гангреною правої ноги, з приводу чого проведено оперативне втручання: ампутацію (відокремлення) правої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини стегна. Вказані ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, і як таких, що привели до стійкої втрати загальної працездатності не менш як на одну третину, та були спричинені в термін незадовго до поступлення на лікування в Коломийську ЦРЛ, тобто до 16 год. 20 хв. 05.09.2018 р. (т.2, а.п.84, 85);

-даними висновку експерта № 2.2-50/18 від 28.09.2018 року та фототаблиці, складеними за результатами проведення імунологічної експертизи, згідно з якими на наданих на дослідження двох марлевих тампонах з речовиною бурого кольору, вилученою під час огляду місця події із двох плям, виявлено кров людини. Група крові - А (ІІ) з антигеном А та ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.2, а.п.88- 92);

-даними висновку експерта № 1.2-758/18 від 27.12.2018 року та фототаблиці, згідно з якими надані на дослідження 2 предмети, ззовні схожі на гільзи мисливської зброї та 2 дробових пиж-контейнера, вилучені під час огляду місця події, до використання шляхом пострілу були складовими частинами мисливських боєприпасів.

Вказані два предмети є складовими частинами елементів спорядження патронів 12-го калібру до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї, а саме поліетиленовими комбінованими пижами ( контейнерами, пижами-концентраторами) промислового виробництва. Два предмети до використання шляхом пострілу були складовими частинами боєприпасів гільзами мисливських патронів до гладкоствольної вогнепальної зброї 12-го калібру, центрального бою, промислового виробництва. Надані на дослідження предмети були стріляні з мисливської гладкоствольної зброї НОМЕР_3 калібру (т.2, а.п.96-98);

- даними висновку експерта № 2.2-54/18 від 25.11.2018 року та фототаблиці, згідно з якими на наданому на дослідження одязі та взутті потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вилучених (одяг та взуття) під час огляду місця події, виявлено кров. Зокрема, на кросівках, футболці темно сірого кольору, шнурках білого та чорного кольорів, шортах сірого кольору, шкарпетці, футболці синього кольору ОСОБА_8 виявлено кров з антигеном А. Дані сліди могли утворитися від особи(осіб) з групою крові А(ІІ) з антигеном А та ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На кросівках, футболці чорного кольору, трусах синього кольору ОСОБА_7 виявлено кров людини. Дані сліди могли утворитися від особи (осіб) з групою крові АВ(IV). У разі змішання можливе походження від крові осіб, групами яких притаманні дані антигени (т.2, а.п.101-111);

- даними висновку експерта № 1.2-799/18 від 16.11.2018 року та фототаблиці, згідно з якими на поверхні шортів сіро-чорного кольору із маркувальним позначенням «SOC», що виявлені при відкритті упаковки № 5, знаходяться одинадцять наскрізних пошкоджень у вигляді отворів овальної форми, максимальними розмірами 14х15мм, 5х5мм, 6х5мм, 10х4мм, 7х6мм, 13х10мм, 12х13мм, 8х9мм, 12х10мм, 14х11мм, та 25х18мм.

Крім того, на поверхні шкарпетки чорного кольору із упаковки № 3 знаходяться сліди розриву майже по всій довжині, про що свідчить характер країв деяких її ділянок нерівні, де спостерігаються проміжки з виступаючими нитками й значними розволокненнями, які місцями дещо відігнуті всередину.

На поверхні білої шнурівки із упаковки № 4 знаходиться пошкодження у вигляді часткового розриву зовнішньої ділянки пучка ниток (волокон), які з нерівними краями розділення та розволокненням кінців, розміщені на різних рівнях і розтягнуті.

Ліва штанина шортів сірого кольору із упаковки № 5 по всій довжині розрізана із верхнього до нижнього краю.

На поверхні частина шнурівки чорного кольору із упаковки № 5 знаходиться пошкодження у вигляді розриву одного із кінців шнурівки зовнішньої ділянки пучка ниток (волокон), які з нерівними краями розділення та розволокненням кінців, розміщені на різних рівнях і розтягнуті.

Дані пошкодження ймовірно вогнепального характеру та могли бути утворені предметами (снарядами) овальної форми, максимальні розміри яких не перевищують, розміри відповідно від 5х5мм до 25х18мм.

Крім того, експерт зауважити, що вирішення даного питання також доцільно розглядати в ході проведення комплексної експертизи, так, як необхідно охоплювати значно ширший спектр завдань, окрім трасо логічних, з врахуванням знань і застосуванням обладнання в галузях судово-медичної криміналістики, дослідження зброї та спеціальних видів судових експертиз, зокрема, експертизи полімерних матеріалів, металознавчої експертизи чи експертизи слідів продуктів пострілу (т.2, а.п.114-127);

-даними 3-х протоколів проведених з кожним з обвинувачених 29.10.2019 року слідчих експериментів та фототаблиць до них, згідно з якими обвинувачені на місці події вказали місця, де знаходився кожен з них, місце знаходження потерпілих («близнюків») та двох невідомих хлопців, які тривали на поводі собаку бійцівської породи, і цей собака в подальшому почав агресивно бігти до обвинувачених. З приводу цього обвинувачений ОСОБА_4 здійснив кілька пострілів у повітря з пістолету, яким він користувався на підставі відповідного дозволу, а після цього з метою припинення нападу собаки ОСОБА_4 вийняв із салону автомобіля, на якому обвинувачені приїхали, рушницю, на користування якою теж мав відповідний дозвіл, та з цієї зброї здійснював постріли у собаку доки останній не впав (т.2, а.п.139-157).

Отже, на підставі наведеного суд дійшов висновку про правильність кваліфікації дій обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.296 КК України.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то з приводу цього слід зазначити наступне.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи » №2 від 07.02.2003 року у випадках, коли особа, яка заподіяла потерпілому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи

бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення

(злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості

настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити

(злочинна недбалість), її дії слід розглядати як заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати за ст. 128 КК.

В п. 6 постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 квітня 2014 року у справі № 5-13кс14 (рішення про правильну кваліфікацію заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження в аспекті розмежування його з необережним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень) зазначено, що умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (стаття 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками. Із суб`єктивної сторони злочин може бути вчинений із прямим або непрямим умислом (умисна форма вини). Кримінальна відповідальність за необережне тілесне ушкодження (стаття 128 КК) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу злочину, передбаченого статтею 121 КК, за умови, якщо були заподіяні тяжкі або середньої тяжкості тілесні ушкодження, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Слід зазначити, що Суд раніше висловив правовий висновок про ознаки розмежування умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (частина перша статті 121 КК) і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (стаття 128 КК). У цьому висновку зазначено, що розмежування вказаних складів злочину здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

В постанові від 21.05.2020 року (у справі № 604/546/16-к (провадження № 51-5965км19)) Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду зазначив, що питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

У постанові від 12.02.2019 року (справа № 1-100/11) Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду зазначив, що диспозиція ст. 121 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Водночас на відміну від вказаного складу злочину ст. 128 КК України має свої певні особливості, а саме за вказаною статтею Кримінального кодексу України кваліфікуються дії винної особи випадках, коли особа, заподіяла потерпілому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість).

В постанові вказаного Суду від 20.12.2018 року (справа № 753/14222/14-к) вказано, що відповідно до показань потерпілого, він не сприймав дії засудженого як такі, що направлені на його вбивство, оскільки удари не були цілеспрямованими і засуджений не висловлював йому погроз вбивством.

Що стосується розглядуваного кримінального провадження, то в своїх письмових заявах від 13.01.2020 року потерпілі особисто зазначили про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не стріляв у них, а він здійснив декілька пострілів у собаку з метою самозахисту. В цих заявах потерпілі також зазначили, що не мають жодних претензій до обвинувачених та просять не призначати їм покарання у виді позбавлення волі (т.1, а.п.47, 49).

Вказана позиція потерпілих узгоджується з позицією обвинувачених, кожен з яких давав послідовні та взаємно узгоджені показання щодо відсутності в обвинуваченого ОСОБА_4 умислу на спричинення потерпілим будь-яких тілесних ушкоджень під час захисту від собаки та відсутність заздалегідь заготовленого предмету (зазначеної вогнепальної зброї) для вчинення хуліганських дій.

Крім того, у вищеописаних висновках судово-медичних експертиз зазначено про неможливість визначення механізму спричинення потерпілим виявлених у них тілесних ушкоджень, оскільки відсутні необхідні відомості.

Відповідно до ч.4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, в судових засіданнях не здобуто доказів про наявність умислу в обвинуваченого ОСОБА_4 на спричинення вказаних ушкоджень потерпілим, і останні чітко у вищевказаних заявах зазначили, що дії ОСОБА_4 були спрямовані виключно на захист від нападу собаки.

За таких обставин вчинені ОСОБА_4 діяння слід розглядати не як умисні, а як необережні заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим в процесі захисту від нападу собаки бійцівської породи.

Тому злочинні дії обвинуваченого слід перекваліфікувати з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України.

З наведених підстав суд не погоджується і з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 КК України, адже в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що цей обвинувачений не заготовлював заздалегідь вказану зброю саме для вчинення хуліганських дій, так як він не користувався нею при вчиненні хуліганських дій групою осіб з іншими обвинуваченими, а вказану зброю він застосував лише внаслідок нападу собаки та з метою захисту від такого нападу.

Тому дії ОСОБА_4 підлягають також перекваліфікації з ч.4 на ч.2 ст.296 КК України.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, є їхнє щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне повне відшкодування потерпілим завданої шкоди, внаслідок чого в останніх відсутні претензії до обвинувачених і у вищевказаних заявах від 13.01.2020 року потерпілі просять не позбавляти волі обвинувачених.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

При призначенні покарання суд також враховує особу обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, а обвинувачений ОСОБА_5 - і за місцем роботи, обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що стверджується документально.

Тому суд дійшов висновку, що при призначенні обвинуваченим покарання, враховуючи наявність кількох обставин, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи винних слід застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та призначити обвинуваченим покарання більш м`якого виду, не передбаченого санкціями відповідних статей, а саме у виді штрафу, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази слід вирішити за правилами, передбаченими ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальному розмірі складають 18982, 58 грн. та їх в рівних частинах у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченим у виді застави слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Розміри застави після набрання вироком законної сили слід повернути заставодавцям ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 відповідно до положень ч.11 ст.182 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 124, 182, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296 та ст. 128 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

-за ст.128 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом повного складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у виді застави в розмірі 78 761 гривня, залишити без змін.

Після набрання цим вироком законної сили заставу в розмірі 78 761 (сімдесят вісім тисяч сімсот шістдесят одна) гривня, внесену ОСОБА_13 згідно з квитанцією № 0.0..1 від 02.10.2019 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області за ОСОБА_4 , повернути заставодавцю ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 6 327 (шість тисяч триста двадцять сім) гривень 53 копійки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 , у виді застави в розмірі 40 341 гривня, залишити без змін.

Після набрання цим вироком законної сили заставу в розмірі 40 341 (сорок тисяч триста сорок одна) гривня, внесену ОСОБА_14 згідно з квитанцією № 0.0..1 від 02.10.2019 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області за ОСОБА_5 , повернути заставодавцю ОСОБА_14 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 6 327 (шість тисяч триста двадцять сім) гривень 53 копійки.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , у виді застави в розмірі 40 341 гривня, залишити без змін.

Після набрання цим вироком законної сили заставу в розмірі 40 341 (сорок тисяч триста сорок одна) гривня, внесену ОСОБА_9 згідно з квитанцією № 0.0..1 від 02.10.2019 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області за ОСОБА_6 , повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 6 327 (шість тисяч триста двадцять сім) гривень 53 копійки.

Речові докази:

-2 дробових пиж-контейнери, 11 гільз від пістолета калібру 9 мм. знищити;

-одяг та взуття потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернути їм як власникам;

- оптичний диск із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження, наявних в прокурора.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1