Справа №127/9868/21
Провадження №1-кп/127/396/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною третьою статті 309, частиною другою статті 310 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2020 за № 0000324,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною третьою статті 309, частиною другою статті 310 Кримінального Кодексу України (далі КК).
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження. Клопотання мотивоване тим, що кримінальне провадження направлене до суду поза межами строку досудового розслідування. Зокрема, як зазначив захисник, 02.09.2020 прийняте процесуальне рішення про внесення відповідних відомостей щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 309, частиною другою статті 310 КК. 20.11.2020 ОСОБА_5 дуло повідомлено про підозру за частиною третьою статті 309, частиною другою статті 310 КК, а 15.01.2021 був складений обвинувальний акт у кримінальному провадженні, тобто з пропуском двохмісячного строку, встановленого пунктом 4 частини третьої статті 219 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Саме тому, на переконання захисника обвинуваченого, кримінальне провадження необхідно закрити на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК.
Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до частини четвертої статті 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з частиною другою статті 113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене, зокрема, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно з абзацом другим частини п`ятої статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Зі змісту пункту 10 частини першої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Суд також враховує ряд висновків Верховного Суду (далі ВС) щодо процесуальних наслідків недотримання процесуальних строків, зокрема, строку направлення кримінального провадження до суду. Зокрема, у постанові від 15.09.2021 (справа № 711/3111/10) ВС зауважив, що закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує у часі із зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому, як зауважив ВС, в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складений, затверджений та вручений, а й безпосередньо направлений до суду.
Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити таке.
Захисник обвинуваченого, звертаючись до суду з відповідним клопотанням, послався на дати внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), повідомлення про підозру та направлення обвинувального акта до суду. При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що суду надані лише витяг з ЄРДР та власне обвинувальний акт. Посилання захисника на те, що відомості про оголошення про підозру відображені у реєстрі матеріалів досудового розслідування та витягу ЄРДР як на підставу для задоволення поданого клопотання суд оцінює критично з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 110 КПК процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Згідно з реченням першим частини третьої статті 110 КПК рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. При цьому реченням другим частини третьої статті 110 КПК визначено, що постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Зі змісту частини першої статті 111 КПК випливає, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 277 КПК письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Згідно з частиною першою статті 278 КПК письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною другою статті 84 КПК визначено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до частини першої статті 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з реченням першим частини третьої статті 99 КПК сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. При цьому реченням другим частини третьої статті 99 КПК визначено, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Отже, зважаючи на ту обставину, що повідомлення про підозру не було предметом судового дослідження, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого передчасне, оскільки суд позбавлений можливості перевірити доводи сторони захисту без дослідження усіх документів, на які захисник посилається як на підставу для закриття кримінального провадження. Саме тому суд відповідно до приписів частини першої статті 350 КПК вважає за необхідне у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відмовити.
Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною третьою статті 309, частиною другою статті 310 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2020 за № 0000324, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: