Єдиний унікальний номер справи 201/33/21
Номер провадження 1-кс/201/37/2022
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року

слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000483, внесеного 17 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження, внесене 17 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000483 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 жовтня 2000 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_6 , використовуючи ніж, який був при ньому, спричинив ОСОБА_6 численні проникаючі колото-різані рани грудної клітини з пошкодженням легень та серця, в результаті чого настала смерть ОСОБА_6 на місці.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку.

27 листопада 2019 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

27 листопада 2019 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

27 листопада 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000483 зупинене у зв`язку із не встановленням місця знаходження ОСОБА_5

04 січня 2022 року досудове розслідування по даному кримінальному провадженню відновлено.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити. При цьому, зазначила, що на підтвердження викладених у клопотанні доводів стороною обвинувачення слідчому судді надані достатні матеріали.

Вислухавши думку прокурора, а також дослідивши зазначене клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя доходить до таких висновків.

Статтею 188 КПК України передбачено, що клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою, після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного до суду на підставі судового виклику, після неприбуття підозрюваного за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою і відсутності у слідчого судді на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що прокурор зобов`язаний додати до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

10 січня 2022 року прокурором було подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В той же день слідчий за погодженням з прокурором звернулись з даним клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді вищезазначеного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу, слідчий суддя приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Нормами п. 1 ч. 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зазначені положення узгоджуються з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, якими встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При цьому, слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В матеріалах доданих до клопотання наявне письмове повідомлення про підозру, складене слідчим за погодженням з прокурором 27 листопада 2019 року, яким ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0000483 від 17 грудня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру не було вручене в день його складання слідчим або прокурором, про що свідчить відсутність підпису підозрюваного ОСОБА_5 у відповідному полі письмового повідомлення про підозру.

Згідно положень вищезазначеної статті, у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складання, таке повідомлення вручається у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Статтею 136 КПК України встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Так в повідомленні про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України зазначено, що дане повідомлення отримала ОСОБА_7 , однак відомостей ким остання доводиться ОСОБА_5 та чому саме їй було вручене зазначене повідомлення про підозру матеріали, додані до клопотання, не містять.

Отже, в матеріалах доданих до клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу немає належного підтвердження отримання підозрюваним повідомлення про підозру або ознайомлення з його змістом іншим шляхом, а тому немає підстав вважати, що дане письмове повідомлення про підозру було вручене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

З цього слідує, що стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, як того вимагають положення ст. 42 КПК України щодо набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

При цьому слід взяти до уваги й те, що відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ж до п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та сталої практики Європейського суду з прав людини (див., зокрема, рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

В даному ж випадку процедура, яка має передувати затриманню особи, щодо якої складено повідомлення про підозру, з метою її доставки до суду для участі у розгляді клопотання про обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування в розумінні вимог КПК України, не витримана.

Більш того, у повідомленні про підозру від 27 липня 2019 року зазначена дата народження ОСОБА_5 07.07.1979 року, що не відповідає даті народження, вказаній у клопотанні 06.07.1979 року, що вказує на неналежне встановлення органом досудового розслідування анкетних відомостей особи.

Разом із цим, матеріали клопотання не містять жодного підтвердження того факту, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування і перш за все того, що орган досудового розслідування здійснював виклик останнього.

Таким чином, прокурором не було доведено, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування чи суду, оскільки наявні в матеріалах клопотання постанова про зупинення досудового розслідування, постанова про оголошення ОСОБА_5 у розшук та рапорти працівників поліції, що не є достатнім доказом цим обставинам.

Крім цього, прокурором не надано доказів наявності обґрунтованої підозри та ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , відсутні такі відомості і у клопотанні, що в сукупності з недоведеністю факту набуття ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного, унеможливлює надання дозволу на затримання останнього з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окремо, слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що відповідно до викладених у клопотанні обставин, факт вбивства мав місце 07 жовтня 2000 року, тобто 21 рік тому, однак, в доданих матеріалах відсутня постанова про порушення кримінальної справи на підтвердження проведення відповідних слідчих дій у даній справі до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений законом спосіб.

Більш того, як слідує з доданих до клопотання матеріалів з моменту подій (вбивства) до встановлення особи та повідомлення її до підозру у вчиненні цього злочину минуло 19 років, впродовж яких органом досудового розслідування не здійснено жодних слідчих (розшукових) дій.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підстави викладеного, керуючись ст. ст. 9, 22, 111, 131-132, 135, 176-178, 183, 187-190, 278, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000483, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2019 року, про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 15 годині 30 хвилин 14 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1