Справа № 635/80/22
Провадження № 1-в/635/151/2022
УХВАЛА

20 січня 2022 року с.Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
представника психіатричного закладу ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої вирішується питання щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява адміністрації Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_6 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. Згідно Постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 21 березня 2006 року відносно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом м. Дніпропетровська, куди він поступив 17 квітня 2006 року. Після покращення психічного стану згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2014 примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 змінені, хворий для подальшого примусового лікування переведений в Полтавську обласну психіатричну лікарню ім. Мальцева з посиленим наглядом, де знаходився з 10 липня 2014 року до 24 лютого 2015 року. Згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2015 року були змінені примусові заходи медичного характеру з лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом на лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом, ОСОБА_6 поступив в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» 24 лютого 2015 року, де знаходиться до теперішнього часу. На підставі ухвал Харківського районного суду Харківської області хворому ОСОБА_6 неодноразово продовжувались заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування зі звичайним наглядом, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 20201 року.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу ОСОБА_5 , яка брала участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з приміщення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» з використанням власних технічних засобів за допомогою додатку EASYCON, підтримала заяву та просила її задовольнити.

Особа, відносно якої розглядається питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 , який брав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з приміщення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» за допомогою додатку EASYCON, заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування зі звичайним наглядом, просив відпустити його додому.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заяву та матеріали, додані до неї, дійшов висновку, що заява директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади.

ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України в стані неосудності.

На підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 21 березня 2006 року відносно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Після покращення психічного стану згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2014 року примусові заходи медичного характеру у відношенні ОСОБА_6 змінені, для подальшого лікування він був переведений в Полтавську психіатричну лікарню ім. Мальцева з посиленим наглядом, де знаходився до 24 лютого 2015 року.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2015 року були змінені примусові заходи медичного характеру з лікування в психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом.
Згідно ухвал Харківського районного суду Харківської області від 14 липня 2015 року, 29 грудня 2015 року, 01 червня 2016 року, 18 листопада 2016 року, 28 квітня 2017 року, 11 жовтня 2017 року, 27 березня 2018 року, 07 вересня 2018 року, 28 лютого 2019 року, 13 серпня 2019 року, 31 січня 2020 року, 29 липня 2020 року, 21 січня 2021 року, 21 липня 2021, примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 продовжено до встановлення стійкої ремісії.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, №1 від 04 січня 2022 року, комісія лікарів прийшла до висновку: ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної форми безперервного типу перебігу, код згідно МХК F20,00. На час огляду, доступний формальному мовному контакту; орієнтований у місці і часі правильно; психічний стан нестабільний; періодично напружений, тривожний; омани сприйняття та маячні ідеї активно не висловлює, але говорить «Іноді чує чоловічі голоси» в голові, зміст яких не розкриває: «чепуху говорять»; емоційні реакції сплощені; в своїх переживаннях повністю не розкривається; в поведінці зовнішньо спокійний; періодично конфліктує з оточуючими хворими та персоналом; про здійснення правопорушення говорить без всякого емоційного переживання; критичне відношення до скоєного кримінального правопорушення та хвороби формальне; на даний час має суспільну небезпеку для себе та оточуючих, у зв`язку з чим він потребує продовження подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний стаціонар зі звичайним наглядом.
Відповідно до частини 1 статті 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Враховуючи нестабільність психічного стану здоров`я ОСОБА_6 на теперішній час, суд дійшов висновку, що заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 є обґрунтованою, та вважає за необхідне продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом відносно хворого ОСОБА_6 .
Керуючись статтею 95 КК України, статтями 392, 512-514 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня № 1» зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 до встановлення стійкої ремісії, але не більше ніж на шість місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1