У Х В А Л А

"17" березня 2022 р. Справа153/1849/21

Провадження1-кп/153/125/21-к

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області у залі судових засідань кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000095 від 02 вересня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Сороки Республіка Молдова, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше відповідно до ст.89 КК України несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152, ч.6 ст.153 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження.
17.03.2022 за вх.№1485 прокурор звернувся із письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні: нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені щодо малолітнього, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років; особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь-якого іншого предмета без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.6 ст.153 КК України вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.152 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.01.2022 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.03.2022.
Наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 був раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.119, ч.1 ст.124, ч.1 ст.125, ч.1 ст.122, ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 КК України, однак, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність, внаслідок чого обвинувачується у вчиненні нових умисних злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 та ч.6 ст.153 КК України, зокрема, у вчиненні особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, передбачених ч.4 ст.152 та ч.6 ст.153 КК України, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходів, негативно характеризується по місцю проживання, як особа, що зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 зможе чинити тиск на потерпілу та свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, переховуватися від суду. Заявлені ризики за час утримання ОСОБА_6 під вартою не зменшились. Строк дії ухвали про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується, але кримінальне провадження ще не завершено, у зв`язку з чим просить продовжити строк його дії на 60 днів, оскільки застосування таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання чи домашній арешт не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Просив суд змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він нікуди не збирається втікати. Вказав, що він не вчиняв жодних злочинів, його підставила навмисно дружина.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Вказав, що зазначені прокурором в клопотанні ризики на даний час відсутні. Підтримав думку обвинуваченого та просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотань захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну останньому запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки продовжують існувати ризики, які вказані ним у клопотанні про продовження запобіжного заходу і тільки такий запобіжний захід як тримання під вартою, зможе забезпечити уникнення вказаних ризиків. Просив відмовити у задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушеннь, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.09.2021 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.11.2021. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.01.2022 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 березя 2022 року.
Як визначає ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Подане прокурором клопотання відповідає вимогам КПК України, клопотання містить достатні дані про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 та ч.6 ст.153 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
Розглядаючи клопотання, подані прокурором та заявлені обвинуваченим та його захисником, судом враховано дані про особу ОСОБА_6 , який обвинувачується, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.6 ст.153 КК України, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.
На думку суду, санкції інкримінованих кримінальних правопорушень дають об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, з метою покращення свого становища.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не працює, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, негативно характеризується по місцю проживання, стан здоров`я та вік обвинуваченого дозволяють утримувати його під вартою.
Враховуючи стадію судового провадження, суд констатує, що такі обставини у своїй сукупності свідчать про те, що і надалі продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на цьому етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.
Суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого про можливість застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки обставини, на які вони покликаються щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором.
Суду не надано достатніх даних на підтвердження гарантій запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які свідчать про можливість їх уникнення шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.
З урахуванням наведеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно останнього запобіжний захід з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто, з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу
Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк, що не може перевищувати 60 днів.
Також, з урахуванням наведеного, суд має підстави для відмови у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 199, 201, 331, 350, 369-372, 395 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраного відповідно до ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.09.2021 на строк, що не перевищує шістдесяти днів, тобто, до 15 травня 2022 року.
Визначити 15 травня 2022 року датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржено протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_9 -

ОСОБА_10