Справа № 738/1118/21
№ провадження 1-в/738/149/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_2 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників судового розгляду
прокурораОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
03 вересня 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_2 . Установа виконання покарання просить застосувати покарання засудженому за вироками: Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року, з урахуванням ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2021 року; Приазовського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року та визначити остаточний строк покарання для відбуття засудженому ОСОБА_2 .

Виклад позиції учасників судового провадження.
Представник установи виконання покарань, засуджений подали заяви про розгляд справи без їх участі, що відповідно до положень частини 5 статті 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор підтримав подання.

Встановлені судом обставини.
Суд встановив, що засуджений ОСОБА_2 з 06 липня 2021 року відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року, який, згідно із розпорядженням від 09 червня 2021 року, набрав законної сили 08 червня 2021 року.

Згідно з вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року, який набрав законної сили 30 березня 2021 року, ОСОБА_2 засуджений за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі частини 1 статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року до покарання за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць, початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту затримання на виконання цього вироку. Докази місця відбуття покарання та щодо строку відбутого покарання за цим вироком відсутні.

Згідно з вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 05 березня 2021 року, який набрав законної сили 06 квітня 2021 року, ОСОБА_2 засуджений за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі частини 1 статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року до покарання за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, строк відбуття покарання обчислюється з 08 вересня 2020 року.

Згідно із вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року та ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2021 року ОСОБА_2 засуджений за частиною 3 статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі частини 4 статті 70 КК України, з урахуванням вимог статті 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 05 березня 2021 року, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, строк відбуття покарання обчислюється з 08 вересня 2020 року (з часу затримання у даному кримінальному провадженні).

У вступній частині вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року зазначено про наявність вироків щодо ОСОБА_2 : вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року, вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року, вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 05 березня 2021 року, які станом на 06 травня 2021 року (день ухвалення останнього вироку) набрали законної сили.

У мотивувальній та резолютивній частинах вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року відсутні висновку суду про призначення покарання ОСОБА_2 з урахуванням вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року, незважаючи на те, що суду, який ухвалював останній за часом вирок (06 травня 2021 року) було відомо про цей вирок.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до положень пункту 11 частини 1 статті 537, пункту 1 частини 2 статті 539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішується судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про застосування покарання при наявності декількох вироків, в разі якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами статті 71 КК України (пункт 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Визначаючи порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися статтею 71 КК України, шляхом винесення ухвали про призначення покарання за наявності декількох вироків та встановити загальний розмір покарання, яке підлягає відбуванню.

Суд вважає, що системний аналіз положень статті 539 КПК України, пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», свідчить про те, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому статтею 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

У поданні установи виконання покарань порушено питання про застосування покарання засудженому за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року та вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року, які набрали законної сили.

При цьому встановлено, що суду, який ухвалив щодо ОСОБА_2 останній за часом вирок, було відомо про усі попередні вироки, які в свою чергу, станом на час ухвалення останнього вироку, набрали законної сили та були звернуті до виконання.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання про призначення остаточного покарання, відповідно до вимог розділу ХІ «Призначення покарання» Загальної частини КК України, оскільки фактично це призведе до внесення виправлень або зміни покарання, призначеного вироком іншого суду, який набрав законної сили та погіршення становища засудженого.

Окрім цього, Менський районний суд Чернігівської області, як суд, який вирішує питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, в силу вимог КПК України, не наділений повноваження усувати прогалини та недоліки вироків в частині призначеного покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні подання установи виконання покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 13 вересня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1