УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000590 від 22.11.2013,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000590 від 22.11.2013, посилаючись на те, що в провадженні слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження №0000590 від 22.11.2013, що ґрунтувалося на матеріалах кримінальної справи №610 (475), порушеної 04 листопада 2005 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, та 14 листопада 2005 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України за поданням слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області. В рамках зазначеної кримінальної справи слідчим СВ УСБУ у Вінницькій області за вихідним №53/614785 від 23 листопада 2005 року на належний йому транспортний засіб марки «Daewoo Lanos D4XS45D», 2005 року випуску, номер об"єкту НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , накладено арешт.

30 грудня 2011 року слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області кримінальну справу в частині її порушення та пред`явлення йому обвинувачення за ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 364 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

07 вересня 2012 року Корольовський районний суд м. Житомира визнав незаконною та скасував постанову слідчого відділу УСБУ у Житомирській області від 04 квітня 2012 року про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

02 жовтня 2012 року постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 07.09.2012 ухвалою апеляційного суду Житомирської області залишена без змін.

10 лютого 2015 року ним було отримано постанову слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 15 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження від 12 листопада 2013 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

28 лютого 2018 року постанова слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 15 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження від 12.11.2013 була скасована першим заступником прокурора Вінницької області як така, що нібито була винесена з порушенням ст.ст. 2, 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження.

15 листопада 2021 року разом із супровідним листом №Л-2661 від 15.11.2021 ним отримано постанову про закриття кримінального провадження від 06 серпня 2021 року, якою встановлена відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України та будь-якого іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого кримінальне провадження №0000590 від 22.11.2013 закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Таким чином, заявник вважає, що відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а тому просив скасувати арешт його транспортного засобу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, клопотання підтримав та просив вимоги клопотання задоволити.

Слідчий СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000590 від 22.11.2013, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000590 від 22.11.2013, що ґрунтувалося на матеріалах кримінальної справи №610 (475), порушеної 04 листопада 2005 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, та 14 листопада 2005 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за поданням слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області відносно ОСОБА_3 .

В рамках зазначеної кримінальної справи слідчим СВ УСБУ у Вінницькій області за вихідним №53/614785 від 23 листопада 2005 року було накладено арешт на належний ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Daewoo Lanos D4XS45D», 2005 року випуску, номер об"єкту НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

04 квітня 2012 року кримінальну справу №475 закрито в частині її порушення відносно ОСОБА_3 та пред`явлення обвинувачення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України за відсутністю в діянні складу вказаних злочинів.

Згідно з постановою слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 06 серпня 2021 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590 від 22.11.2013 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, та будь-якого іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, згідно з якою підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
Частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, що саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст.ст. 173, 174 КПК України). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрито, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.
Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
Отже, враховуючи вищезазначені обставини та позицію Верховного Суду, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна слід задоволити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження №0000590 від 22.11.2013 відносно останнього закрито, а тому відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Керуючись ст. ст. 3, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 задоволити.

Скасувати арешт, який був накладений УСБУ у Вінницькій області за вихідним номером №53/614785 від 23.11.2005, на транспортний засіб марки «Daewoo Lanos D4XS45D», 2005 року випуску, номер об"єкту НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: