Справа № 456/5074/20
Провадження № 1-кс/456/896/2021
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2021 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , законний представник підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000972 від 30.11.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Болехів, Івано - Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 11 класу Тяпчанської НВК, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що в рамках здійснюваного досудового розслідування кримінального провадження № 0000972 від 30.11.2020, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Так 30.11.2020 року, близько 02:46 години, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи з особою, кримінальне провадження відносно якого виділено та невстановленою слідством особою перебуваючи на вулиці 50-річчя УПА у місті Моршин Львівської області, побачив, що на прибудинковій території будинку № 10В знаходиться автомобіль марки «ВАЗ 2107», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 27 610 гривень, який належить на праві законного користування ОСОБА_8 , і в цей час у них виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, кримінальне провадження відносно якого виділено та невстановленою слідством особою, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, всупереч волі ОСОБА_8 , який дозволу на володіння, користування, розпорядження в тому числі керування транспортним засобом не давав, для задоволення своїх особистих корисливих потреб, ОСОБА_4 , умисно відчинив вказаний автомобіль, який не був замкнений на ключ, та проник разом із невстановленою слідством особою у салон даного транспортного засобу, зламали кермо, після чого ОСОБА_4 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого виділено та невстановленою слідством особою відтягнули транспортний засіб на відстань близько 100-150 м. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 зайняв місце водія у салоні вказаного автомобіля для можливості ним керувати, а особа кримінальне провадження відносно якого виділено шляхом з`єднання автомобільних дротів завів мотор

автомобіля, після цього, маючи реальну можливість розпоряджатись вищевказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 особою, кримінальне провадження відносно якого виділено та невстановленою слідством особою поїхали ним з міста Моршин Львівської області та розпорядились викраденим автомобілем на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , особа, кримінальне провадження відносно якого виділено та невстановленою слідством особо завдали матеріальної шкоди потерпілому на суму 27 610 гривень.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 , наявні всі підстави для обгрунтованої підозри у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
12.05.2021 року неповнолітньому ОСОБА_4 , повідомлено та вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за участю законного представника неповнолітнього підозрюваного.
У зв`язку з тим що підозрюваний ОСОБА_4 не з`являвся на виклики слідчого без поважних причин, та був відсутній за місцем проживання та реєстрації, а зі слів законного представника (бабусі) неповнолітнього ОСОБА_5 виїхав у Республіку Польща на заробітки, тому 01.07.2021 було винесено постанову про зупинення кримінального провадження та оголошено такого у розшук.
14.09.2021 о 07 год. 50 год. на підставі ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного сулду Львівської області ОСОБА_9 від 06.07.2021 ОСОБА_4 було затримано прикордонною службою у пункті пропуску через державний кордон «Грушів Будомєж» на території Яворівської об`єднаної територіальної громади Яворівського району Львівської області.
З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку. ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину; у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала. Вважає, що необхідність тримання під вартою підозрюваного є обґрунтованою, що стверджується наявністю ризиків передбачених ст.177 КПК України та матеріалами клопотання. Додатково зазначила, що підозрюваний являється неповнолітнім, відповідно не має постійного джерела доходів; вчинив злочин, який характеризує його як особу із низькими моральними цінностями, за який передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, а тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку з чим просять таке задоволити. Окрім цього прокурор вказала, що вважає за доцільне визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47580 грн, внесення якої може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти даного клопотання. Просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, зобов`язувався з`являтися за викликом слідчого та суду. Наміру переховуватися чи ухилятися від слідства не мав, а виїхав за кордон, щоб повернути кошти, які бабця позичила, щоб відшкодувати потерпілому шкоду. Доповнив, що бажає закінчити школу, і зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні просила не обирати відносно її онука запобіжний захід у виді взяття під варту. Вказала, що мати ОСОБА_10 померла, а батько позбавлений батьківських прав, вона опікується ним і просить не позбавляти його волі.

Захисник ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив відмовити, зважаючи на те, що підзахисний є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, оскілки вирок Долинського районного суду Івано Франківської області за ч. 2,3 ст. 185 КК України 18.05.2021 вироком яким його засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, не набрав законної сили у зв`язку з його апеляційним оскарженням. Її підзахисний має постійне місце проживання, зобов`язується з`являтись на виклики слідчого та прокурора. У зв`язку з цим просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, законного представника та захисника підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У відповідності до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема:c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так судом встановлено, що СВ Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000972 від 30.11.2020р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання

особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).
Детально оглянувши та оцінивши дані, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289КК України. Зокрема, така підозра підтверджується: заявою ОСОБА_8 від 30.11.2020, протоколом огляду місця події від 30.11.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.12.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , висновком експерта №СЕ-19/114-21/219-АВ судової авто товарознавчої експертизи, висновком експерта № СЕ-19/114-21/4237-АВ судової автотоварознавчої експертизи.

Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

У ході розгляду клопотання встановлено ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_4 після оголошення йому підозри 12.05.2021 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, на виклики до слідчого не з`являвся, та покинув місце проживання та реєстрації виїхавши за межі України. Згідно постанови слідчого Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 01.07.2021 ОСОБА_4 було оголошено у розшук, а досудове розслідування зупинено.
Наведене свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Проте, в судовому засіданні прокурором жодними належними та допустимими доказами не доведено, того що ОСОБА_4 перебуваючи на волі незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заяви від потерпілих та свідків про те, що на них чиниться тиск з боку підозрюваного відсутні.
ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Слідчий суддя врахувавши дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема його неповнолітній вік, те що такий вважається раніше не судимим, позитивну характеристику по місцю проживання, а також те що він має статус дитини позбавленої батьківського піклування, оскільки мати ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько рішенням Болехівського міського суду Івано - Франківської області від 19.04.2019 позбавлено батьківських прав, наявність постійного місця проживання разом з бабусею ( АДРЕСА_2 ), навчається в 11-му класі Тяпчанської НВК Івано-Франківської області, частково добровільно відшкодували потерпілому завдані збитки, а також те, що об`єктивні дані про вплив на учасників кримінального провадження чи інші перешкоди досудовому розслідуванню на даний час відсутні, прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не довів обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, не довів необхідність застосування найсуворішого та виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно неповнолітнього.
Відповідно до ст.194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.181 КПК України в якості запобіжного заходу може бути застосований домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням вищенаведеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, даних про його особу, зокрема те, що він є неповнолітнім, учнем, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, зважаючи на необхідність виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, приходжу до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, домашній арешт зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В той же час, що стосується строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який підлягає застосуванню до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що такий не може бути обраний на 60 днів з огляду на таке.
Так, за змістом ст. 196 КПК України строк запобіжного заходу може діяти в межах строку досудового розслідування.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як вбачається з матеріалів клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснене 12.05.2021. Таким чином, строк досудового розслідування мав би закінчуватись 12.07.2021.

Постановою слідчого від 01.07.2021 зупинено досудове розслідування.
Згідно ч.5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

У відповідності до постанови слідчого Стрийського РУП ГУНП У Львівській області досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000972 відновлено 14.09.2021.
Тобто строк з 01.07.2021 по 13.09.2021 у строку досудового розслідування не зараховується, та такий з урахуванням вказаних обставин закінчується 25.09.2021.
Отже, встановивши строк дії ухвали (заходу забезпечення) строком на 60 днів буде визначено кінцеву дату дії запобіжного заходу поза межами досудового розслідування, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням наведеного, доведеності прокурором обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1ст. 194 КПК України, та не доведеності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, домашнього арешту, терміном до 25.09.2021 року включно, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 погодженого із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , задоволити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Болехів, Івано - Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 25 вересня 2021 року включно з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання в період часу з 20 годин 00 хвилин по 07 годин 00 хвилин.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)не залишати місце постійного проживання за адресою:АДРЕСА_2 , або з іншого місця, де він буде проживати, попередньо проінформувавши орган досудового розслідування, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;
2) прибувати до слідчого Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
3) не відлучатися за межі території Долинського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області паспорт для виїзду за кордон;
6) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити підозрюваному порядок виконання ухвали, передбачений ч.5 ст. 181 КПК України.

Визначити термін обов`язків, покладених на ОСОБА_4 до 25 вересня 2021 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1