ВИРОК
іменем України
2022 року січня місяця 11 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000839 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2021, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у 1973 році червня місяця 05 дня у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , зареєстрованого та фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.01.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці, звільнений 18.05.2020 року;

- 20.05.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ст.126-1 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, звільнений 15.01.2021 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст.1261 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення домашнього насильства, останній раз 20.05.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України.

Так, ОСОБА_3 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однією сім`єю разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якими пов`язаний спільним побутом.
Починаючи з березня 2021 року, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на вчинення домашнього насильства, систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчиняв домашнє насильство у відношенні своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких висказував словесні образи і погрози на адресу своєї колишньої дружини, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю та призвело до погіршення якості життя потерпілої.
Так, 21 березня 2021, близько 19.00 години, ОСОБА_3 , прибув до магазину «Продукти-338», що належить ТОВ «АТБ-Маркет», та який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 52, де працює його колишня дружина ОСОБА_6 . Перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою проживає однією сім`єю та пов`язаний спільним побутом, почав безпричинно, умисно погрожувати фізичною розправою та висловлював словесні образи на адресу останньої, розуміючі, що за цим спостерігають сторонні особи, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання.
Бажаючи захистити себе, а також припинити протиправні дії свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , з яким проживає однією сім`єю, ОСОБА_6 , викликала співробітників ДОП СП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які відносно ОСОБА_3 , за вчинення домашнього насильства, склали протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 551585 від 23.03.2021 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/2258/21 від 21.04.2021, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою проживає однією сім`єю, ОСОБА_3 , 01.10.2021, близько 17.30 години, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, реалізуючи злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою проживає однією сім`єю та пов`язаний спільним побутом, почав безпричинно, умисно погрожувати фізичною розправою та висловлював словесні образи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 , викликала співробітників ДОП СП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які за вчинення домашнього насильства, відносно ОСОБА_3 , знову склали протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 855614 від 06.10.2021, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/8081/21 від 18.10.2021, ОСОБА_3 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 гривень.
Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою проживає однією сім`єю, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, нехтуючи існуючими нормами поведінки в сім`ї, 16.10.2021, близько 18.10 години, вкотре спровокував конфлікт, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , чим завдав емоційних страждань та шкоду психологічному здоров`ю останньої, у зв`язку з чим, остання викликала співробітників ДОП СП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які 16.10.2021, відносно ОСОБА_3 , за вчинення домашнього насильства, знову склали протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 855070 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/8698/21, ОСОБА_3 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 гривень.
Проте, ОСОБА_3 , будучи 3 (три) рази притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з березня 2021 року по жовтень 2021 року, належних висновків для себе не зробив та продовжуючи проживати однією сім`єю зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , знову вчинив домашнє насильство відносно останньої. Так, 03.11.2021, приблизно о 16:30 години, ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , вкотре, безпричинно почав висловлюватись на адресу останньої, нецензурною лайкою та погрожувати їй фізичною розправою, чим спричинив ОСОБА_6 емоційну невпевненість та психологічні страждання. Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 , завдано психологічних страждань, в результаті яких погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживань.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, як такі що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно перебуваючи за місцем свого мешкання, у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , провокував конфлікти, в ході яких висловлював словесні образи на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , відносно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення та Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська накладені стягнення у виді штрафу. Крім того, зазначив, що раніше притягався і до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, а саме 31.01.2020 та 20.05.2020 року, за які був засуджений до покарання у виді арешту, які відбув повністю.
Крім вказаного, обвинувачений пояснив, що його колишня дружина також провокує конфлікти, проте він не викликав працівників поліції для складення відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини показами потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона разом із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_3 та їх спільною донькою ОСОБА_4 проживають в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Проте, її колишній чоловік ОСОБА_3 у присутності неповнолітньої доньки систематично, а останні рази 21.03.2021, 01.10.2021, 16.10.2021 та 03.11.2021, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спровокував конфлікти, в ході яких нецензурною лайкою висловлював словесні образи на її адресу, погрожував їй фізичною розправою. Спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання. Внаслідок чого погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Крім вказаного, винуватість ОСОБА_3 підтверджується і письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, 04.11.2021 року, до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулася ОСОБА_6 , та просила вжити заходи до її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає разом із нею, вчиняє домашнє насильство відносно неї та спільної доньки гр.. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме вчиняє умисні дії психологічного характеру, що полягають у висловлюванні в її сторону грубою нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим завдає шкоду психічному здоров`ю.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він 21.03.2021 о 19-00 годині за адресою: АДРЕСА_3 , влаштував конфлікт, в ході якого виражався на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю останньої, у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він повторно 01.10.2021 року близько 17:30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , чим своїми діями вчинив психологічне домашнє насильство, у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2021 ОСОБА_3 визнано в винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він повторно 16.10.2021 року близько 18-10 години, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з дому, перебуваючи в алкогольному сп`янінні. У зв`язку з чим, на ОСОБА_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно довідки за результатами психодіагностичної роботи з ОСОБА_6 від 16.11.2021 року, відповідно до якої за шкалами ОТ,СТ ОСОБА_6 має високі показники, що свідчить про те, що жінка знаходиться тривалий час у стресовій ситуації, яка має вплив на її психологічне та фізичне здоров`я. Така систематична поведінка ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_6 призвела до унеможливлення ефективного самозахисту жінки від його дій.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ст. 1261 КК України, як такі що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочинів висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні ОСОБА_3 до вчиненого ним злочину відсутнє, оскільки обвинувачений не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно, оскільки 20.05.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 126 1 КК України за аналогічне правопорушення, та звільнився з місць позбавлення волі 15.01.2021 року.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, посада, ставлення до праці чи навчання, наявність державних та інших нагород, відзнак, почесних звань, наявність сім`ї, ставлення до інших членів суспільства, поведінка на роботі, в побуті, додержання вимог суспільного співжиття тощо. Соціальна спрямованість особи виражає коло її інтересів, потреб, світогляд, загальний культурний розвиток, сукупність принципів і мотивів поведінки. У правовому аспекті особу винного характеризує наявність ознак загального і спеціального суб`єкта, судимості, множинності вчинених ним злочинів тощо.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, який скоєно умисно, і відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, але з метою пом`якшити відповідальність, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, однак перебував на обліку у лікаря нарколога з 05.06.2012 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». Знятий з обліку по відсутності даних. Раніше двічі засуджений за ст. 126 1 КК України де потерпілою також була ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин відносно своєї колишньої дружини, яка є значно фізично слабкішою, та не могла чинити опір своєму колишньому чоловіку, що вказує на зухвалу поведінку обвинуваченого та визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.
Крім вказаного, ОСОБА_3 навіть після прийняття відносно нього 21.04.2021, 18.10.2021, 29.11.2021, постанов Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 173 2 КУпАП, та через незначний проміжок часу після відбуття покарання,15.01.2021, у виді арешту за аналогічне кримінальне правопорушення за вироком Амур-нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2020, продовжив свої злочинні дії. Наведене, свідчить про відсутність у обвинуваченого бажання як ставати на шлях виправлення, так і дотримуватися основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді обмеження волі, потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, обвинувачений також покладався на розсуд суду, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують та наявність обставини що обтяжує покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 1261 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення злочинів і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, а тому призначення більш м`якого покарання, або ж застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 1261 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 ( один ) рік.

Термін покарання строку відбування покарання у виді обмеження волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття до місця відбування покарання і постановки на облік у виправному центрі.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська

ОСОБА_7