ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2728/21

17 листопада 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, Рівненської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , будучи притягнутою Костопільським районним судом Рівненської області 23 грудня 2019 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП до адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, 20 жовтня 2020 року ознайомившись під підпис у Костопільському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області у відповідності до ст. ст. 37, 40 КВК України з умовами, порядком та обов`язками під час відбування покарання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 389-2 КК України за ухилення правопорушника від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт, до виконання суспільно корисних робіт з 01.04.2021 року не приступила.

Так, ОСОБА_4 , 31.03.2021 року отримавши у Костопільському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області направлення на відбуття адміністративного стягнення до Комунального підприємства «Управляюча компанія «Костопільське багатогалузеве житлово - комунальне підприємство» Костопільської міської ради, де мала відбувати покарання у вигляді суспільно корисних робіт, не прибула до місця виконання суспільно корисних робіт, без поважних причин (хвороба порушника), фактично не відпрацювавши призначених їй 120 годин суспільно корисних робіт. 29.04.2021 року у зв`язку з ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, на ОСОБА_4 було складено протокол №3 про адміністративне правопорушення та направлено на розгляд до Костопільського районного суду. Рішенням Костопільського районного суду від 02.08.2021 року (справа №564/1144/21) ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП.

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел на злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, отримавши 07.09.2021 року у Рівненському районному відділі №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області направлення на відбуття адміністративного стягнення до Комунального підприємства Костопільської міської ради «Костопільський водоканал», у визначений в направленні день, а саме 08.09.2021 року, без поважних причин не прибула та до виконання суспільно корисних робіт не приступила.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи притягнутою до адміністративної відповідальності на підставі статті 183-2 КУпАП, продовжила ухилятися від відбування суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт без поважних причин.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 389-2 КК України, які виразились в злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

30 вересня 2021 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 та її захисником - адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду для затвердження.

В угоді про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року прокурор та обвинувачена виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 389-2 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами кримінального провадження узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ст. 389-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченої, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинила злочин, який по категорії тяжкості відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а саме злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, а тому її дії кваліфікує за ст. 389-2 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 30 вересня 2021 року між прокурором - начальником Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, ст. 389-2 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0000281 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, укладену між прокурором - начальником Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1