Справа № 333/4732/20
Провадження №1-кп/333/238/21
ВИРОК
Іменем України
27 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.11.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

05.03.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.07.2020 приблизно о 18:00, Мозгін знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де спільно вживав алкогольні напої зі своєю дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
В ході вищевказаного конфлікту ОСОБА_5 діючи з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, намагаючись вихопити ніж, котрий тримала в руці потерпіла ОСОБА_4 , штовхнув руку потерпілої внаслідок чого остання потрапила собі в область шиї ножем внаслідок чого ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді рубця в ділянці підборіддя з переходом на верхню третину шиї праворуч з ушкодженням правої внутрішньої яремної вени, волокон кивательного м`яза. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, в присутності якого оголошено та ознайомлено зі змістом рішення суду. 06.04.2021 зазначений вирок набрав законної сили та надійшов на виконання, до Комунарського РВ філії Державної установи «Центру пробації» Запорізької області та був прийнятий до виконання.
27.05.2021 ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт. Того ж дня для відбування покарання, ОСОБА_5 направлений до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР де повинен був приступити до роботи з 28.05.2021.
Далі, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що йому необхідно з`являтися до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, розташованого по вул. Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжі для виконання покарання у виді громадських робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою ухилення від відбування призначеного йому покарання, у період часу з 31.05.2021 по 24.06.2021, без поважних на те причин систематично не з`являвся до КНІІ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, а саме не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікує дії останнього за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження, за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що він дійсно спричинив тяжке тілесне ушкодження своїй дружині ненавмисно, під час конфлікту, який стався на ґрунті вживання алкогольних напої. Щодо не відбування громадських робіт, то в нього не було часу для поїздок.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй тяжкого тілесного ушкодження її чоловіком з необережності.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочинів.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та конкретні обставини кримінального провадження, раніше судимого, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, інші обставини справи суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього не можливо без ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді арешту на певний строк, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає, що йому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

10.09.2020 обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільні позови у справі не заявлялися.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 389 КК України та призначитипокарання:

за ст. 128 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту на 1 місяць 16 днів;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 місяця 15 днів арешту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення 48 діб за ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2020, термін тримання під вартою по дані справі з 25.07.2020 по 10.09.2020.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 відбув призначене судом покарання, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, як такого, що повністю відбув його.

Речові докази:
марлевий тампон зі змивом з обшивки вхідної металевої двері, який упаковано до паперового конверту; марлевий тампон зі змивом зі столу на балконі, який упакований до паперового конверту; марлевий тампон зі змивом з полу на балконі, який упаковано до паперового конверту; марлевий тампон зі змивом з балконної двері, який упаковано до паперового конверту; фрагмент тканини (за постановою штори), який упаковано до паперового конверту; недопалок цигарки «Кент» з нашаруванням РБК зі столу в кімнаті, який упаковано до паперового конверту; кухонний ніж із сумки ОСОБА_8 , який упаковано до картонної коробки; кухонний ніж зі столу на балконі, який упаковано до картонної коробки; скляна пляшка, вилучена з кв. АДРЕСА_2 , яку упаковано до картонної коробки; футболка та наволочка, які упаковано до картонної коробки; кухонний ніж зі столу в кімнаті, який упаковано до картонної коробки; ніж червоного кольору з нашаруванням РБК, який упаковано до паперового конверту; халат, пара капців, які упаковано до картонної коробки; шорти та пара шкарпеток, які упаковано до картонної коробки; зрізи вільних кінців нігтьових пластин, які упаковано до паперового конверту; два марлевих тампона зі змивами з обох рук підозрюваного ОСОБА_5 , які упаковано до паперового конверту; зразки слини та крові потерпілої ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , які упаковано до паперового конверту , які зберігаються в камері схову відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
мобільний телефон «Мейзу» у гр. ОСОБА_8 , який упаковано до паперового конверту, який зберігається в камері схову відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1