УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1376/21

Провадження № 1-кс/486/199/2021

26 серпня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000207, внесеному 20.08.2021 до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2021 року до суду надійшло клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 000027, внесеному 20.08.2021 до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про надання дозволу на арешт майна вилученого 20.08.2021 року в ході проведення огляду місця події - автомобіля марки «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 20.08.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за №0000207, з попередньою правовою кваліфікацією правопорушення ч.1 ст. 286 КК України.

В ході досудового слідства було встановлено, що 20.08.2021 близько 14:00 год. на 106км+60м автодороги Н-24, сполученням «Благовіщенське - Миколаїв» сталася ДТП між автомобілем «Hyundai Sonata», р.н.: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , та автомобілем «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , в ході якого водій ОСОБА_5 , рухаючись прямо, в межах власної правої смуги руху, у напрямку від м. Первомайськ до м. Южноукраїнськ, здійснив зіткнення передньою частиною свого автомобіля в бокову сторону автомобіля «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , який, рухаючись у зустрічному напрямку, почав раптово виконувати маневр розвороту, з виїздом на смугу зустрічного руху. В результаті ДТП обидва транспорті засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій автомобіля «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді: забою грудного відділу хребта, компресійного перелому 1-го хребця.

Під час огляду 20.08.2021 у період з 19:05 год. до 19:30 год. місця ДТП на 106км+60м автодороги Н-24, сполученням «Благовіщенське - Миколаїв», що в межах Южноукраїнської ОТГ Вознесенського району Миколаївської області, було зафіксовано обстановку на місці події після ДТП, розташування транспортного засобу «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_2 відносно нерухомих об`єктів довкола місця події, визначено розмір меж проїзної частини та відстань прилеглих до неї об`єктів та, з метою об`єктивного встановлення всіх обставин, за яких відбулася ДТП, вилучено транспортний засіб, за участі якого відбулось ДТП: автомобіль «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_2 , з подальшим поміщенням його на територію спецмайданчика ВП №3 Вознесенського РУП.

Окрім того, 20.08.2021, у період з 18:28 год. до 20:00 год. проведено огляд місця події території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, на подвір`ї вказаного домоволодіння виявлено інший транспортний засіб, за участі якого сталася ДТП, а саме автомобіль «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , при огляді якого виявлено множинні деформації частин кузова автомобіля, характерних при ДТП. По завершенні огляду автомобіль «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП з поміщенням на майданчик для зберігання транспортних засобів території ВП № 3 Вознесенського РУП.

Посилаючись на те, що автомобіль «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 має значення речового доказу, так як залишив на собі сліди, які утворилися в результаті даної пригоди, для з`ясування всіх обставин ДТП, забезпечення відшкодування у майбутньому можливого цивільного позову та проведення ряду слідчих дій з даним ТЗ, зокрема судових експертиз, слідчого експерименту, слідчий просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно рапортів поліції, 20.08.2021 року о 13.54 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що на трасі біля кладовища, в районі м. Южноукраїнська, відбулась ДТП між авто Hyundai д/н НОМЕР_1 та «Hyundai Sonata» д/н НОМЕР_2 з травмованою особою ОСОБА_5 (а.с. 5-6, 7, 8).

20.08.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за №0000207, з попередньою правовою кваліфікацією правопорушення ч.1 ст. 286 КК України (а.с. 4).

Також 20.08.2021 року слідчим проведено огляд місця ДТП, в ході якого зафіксовано обстановку на місці події після ДТП, розташування транспортних засобів відносно нерухомих об`єктів довкола місця події, визначено розмір меж проїзної частини та відстань прилеглих до неї об`єктів та, з метою об`єктивного встановлення всіх обставин, за яких відбулася ДТП, вилучено транспортний засіб, за участі якого відбулася ДТП: автомобіль «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик ВП № 3 Вознесенського РУП для тимчасового зберігання ТЗ (а.с. 10-11) та складено схему огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 15).

Того ж дня слідчим проведено огляд місця події - території домоволодіння в АДРЕСА_1 , та вилучено автомобіль марки «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , за участі якого відбулась ДТП та який також поміщено на майданчик ВП № 3 Вознесенського РУП для тимчасового зберігання ТЗ (а.с. 22-23).

Постановою слідчого від 20.08.2021 вилучені транспортні засоби, визнанні речовими доказами (а.с. 25).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.01.2019 року, автомобіль марки «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12-13).

Слідчий посилається на те, що незаборона використання та розпорядження транспортним засобом «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно частини 2 вказаної статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, щодо завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000207, внесеному 20.08.2021 до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про арешт майна, задовольнити.

У кримінальному провадженні за № 0000207 від 20.08.2021, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, накласти арешт на тимчасове вилучене 20.08.2021 року майно:

- автомобіль марки «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , який залишити на зберіганні у відділенні поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1