В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.12.2021 року за №0000975 та угоду про визнання винуватості стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глеюватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз 20.09.2021 Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021, приблизно о 21.00 години, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , знаходився в кімнаті АДРЕСА_3 , де вживав алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 побачив у потерпілого ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Nokia-1280» IMEI: НОМЕР_1 , який останній тримав у кишені куртки, яку мав при собі та газову колонку, марки «ВПГ-23-1-3П», в частині її складових мідного радіатору, яка належить потерпілій ОСОБА_6 .. В цей час у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації цього умислу, ОСОБА_4 , дочекався доки всі особи з у цьому приміщенні заснули, підійшовши до куртки ОСОБА_8 , яка висіла на стільці в кухні, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу за допомогою фізичної сили рук, повторно, таємно викрав майно з правої кишені куртки, а саме мобільний телефон марки «Nokia-1280» IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2602 від 16.12.2021 становить 300,00 гривень.

Після чого, перебуваючи в кухні зазначеного приміщення, ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, за допомогою невстановленого в ході досудового слідства знаряддя вчинення кримінального правопорушення, із корисливого мотиву, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, демонтував радіатор газової колонки «ВПГ-23-1-3П», тобто повторно, таємно викрав майно, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2602 від 16.12.2021 становить 1087,50 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальний збиток на загальну суму 1087,50 гривень та потерпілому ОСОБА_8 , матеріальний збиток на загальну суму 300 гривень.

Суд вважає, що злочинні діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2021 року у кримінальному провадженні за № 0000975 від 08.12.2021.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачений і прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 1 місяць.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено: на обліку у лікаря-нарколога не перебував і не перебуває; на обліку у лікаря-психіатра не перебував; раніше судимий; не одружений; неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не має; інвалідності не має; офіційно не працевлаштований; за місцем мешкання характеризується задовільно.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22 грудня 2021 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.09.2021 яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік, остаточно призначивши ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 1 (один) місяць з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 19.12.2021 року.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку у закону силу залишити без зміни тримання під вартою.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Nokia-1280» IMEI: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 та радіатор газової колонки «ВПГ-23-1-3П», який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити у власників за належністю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_11