Справа № 645/2189/16-к
Провадження № 1-кс/645/1283/21
У Х В А Л А
іменем України

30 серпня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд зобов`язати ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначену слідчим у справі № 0004422 від 09.12.2013 року, в якому він визнаний потерпілим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України перекваліфікувати на ч.3 ст. 190 КК України.
В обгрунтування скарги зазначив, що в провадженні СВ Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0004422 від 09.12.2013 року, в якому він визнаний потерпілим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. У зв`язку з тим, що збиток заподіяний йому становить 8250 доларів США, (еквівалент 222750 грн.), що потрапляє під визначення шахрайства, вчиненого у великих розмірах, оскільки зазначена сума потрапляє в цю категорію і для заявника є значним збитком заподіяним не сумлінним виконавцем. Неоподаткований мінімальний дохід громадян на 2021 рік становить 50% від прожиткового мінімуму працездатної особи, прожитковий мінімуму на 1 січня 2021 року 1135 грн., відповідно неоподаткований мінімальний дохід громадян на сьогодні 50% від 1135 567,5 грн., що є умовною одиницею для підрахунку завданих йому збитків. Великим збитком є заподіяння шкоди на суму 250 до 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, враховуючи цей факт необхідно поділити суму 222750 грн. заподіяної заявнику шкоди на 567,5 грн, що потрапляє до критерії великої шкоди. Неодноразові клопотання заявника про перекваліфікацію кримінального провадження, залишені слідчим без уваги.
У судовому засідання заявник підтримав скаргу у повному обсязі, просив її задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище.
Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги..
Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.
У ході судового розгляду встановлено, що в провадженні СВ Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0004422 від 09.12.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
У відповідності зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
ч. 5 ст. 214 КПК України регламентує, які саме відомості мають заноситися у ЄРДР при надходженні заяви про вчинення кримінального правопорушення. До них належать відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2016р. за № 680/28810, затверджене Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення № 139).
Відповідно до п. 1 глави 1 розділу І Положення № 139 до Реєстру, серед іншого, вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із п. 8 глави 1 розділу І Положення № 139 реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Згідно із п. 7 глави 2 розділу ІІ Положення № 139 до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення.
Отже, відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 139.
Таким чином, слідчий суддя констатує пряму вказівку щодо внесення до ЄРДР стислого опису обставин, відповідно до яких потерпілий або заявник вважає, що дійсно відбулося кримінальне правопорушення.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення при первісному внесенні відомостей до ЄРДР є попередньою. Вона може змінюватися в процесі досудового розслідування і ці відомості також потім вносяться до ЄРДР (із зазначенням статті). Тобто зважаючи на той факт, що відомості (фабула та кваліфікація) вносять до здійснення дій з досудового слідства, лише згодом попередня кваліфікація, яка не знайшла свого підтвердження, може змінитися на іншу кваліфікацію.
Зміна кримінально-правової кваліфікації на будь-якій стадії кримінального провадження і з будь-яких підстав може також виражатись у зміні і формули кваліфікації, і формулювання обвинувачення, або ж лише у зміні формулювання обвинувачення.
Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий та/або прокурор самостійно надають оцінку змісту поданої заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, його сутності та за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вносять відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які в подальшому можуть бути виключені, змінені, або доповнені, в тому числі й по факту вчинення інших правопорушень в разі їх виявлення.
Виключно до компетенції слідчого та/або прокурора входять повноваження щодо кримінально-правової кваліфікації кримінального правопорушення вчиненої дії або бездіяльності, короткого викладу обставин (згідно ст. 214 КПК України) і це є їх виключними (дискреційними) повноваженнями, тому у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-308, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області відмовити у повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 30.08.2021 року

Слідчий суддя