Справа № 306/1351/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисниці підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатки ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 11-сс/4806/372/21 за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділення поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 (далі - слідчий), погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 (далі - прокурор) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0000212.
Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і забороною підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
На підозрюваного ОСОБА_6 покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме : прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом; не відлучатися із с. Родниківка, Мукачівського району, Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора; здати на зберігання до Свалявського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками; носити електронний засіб контролю.
Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу - до 17:00 години 11 жовтня 2021 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 10 серпня 2021 року до слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання,09.08.2021, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_6 , керуючи вантажним автомобілем зеленого кольору, зовні схожим на марку «ГАЗ-66», без наявних номерних знаків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи очевидну неповагу до суспільства, діючи зухвало та грубо, ігноруючи елементарні норми поведінки, що прийняті в суспільстві, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "Шкода Октавія", іноземної реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який знаходився припаркованим на узбіччі дороги біля головного входу до території Плосківського лісництва ДП «Свалявське ЛГ», за адресою: с. Плоске, буд. 58, Мукачівського району, Закарпатської області. Після скоєного, ОСОБА_6 вийшов із автомобіля та, застосовуючи заздалегідь заготовлену ним для нанесення тілесних ушкоджень одноцівкову мисливську рушницю з наявним маркуванням «ИЖ-18» та «П32614», визначивши її для себе як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, направив її на майстра лісу Плосківського лісництва ДП «Свалявське ЛГ» ОСОБА_9 та інших працівників цього лісництва, які вийшли на вулицю. Після чого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, прагнучи самовиразитись, таким чином у неповазі до суспільства, тобто показати свою зневагу до існуючих загальноприйнятих правил і норм поведінки у суспільстві, виявляючи особливу зухвалість, погрожуючи фізичною розправою та вбивством, здійснив один постріл у повітря, внаслідок чого всі працівники Плосківського лісництва ДП «Свалявське ЛГ», сприймаючи дії ОСОБА_6 , як реальну загрозу для життя та здоров`я забігли до приміщення Плосківського лісництва та в момент коли ОСОБА_6 слідом за ними увійшов до приміщення, з метою припинення хуліганських дій, схопили останнього, повалили на підлогу та відібрали предмет для нанесення тілесних ушкоджень, однак ОСОБА_6 вирвавшись від них, пішов у невідомому напрямку. З клопотання також убачається, що 10.08.2021, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення (кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності, хуліганство, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень). У клопотанні також вказується на те, що існують ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що інший, більш м`який, запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , визнав недоведеними наявність таких ризиків, як незаконний вплив на свідків або потерпілих, зокрема : відшукати свідків та потерпілого даної події, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, а також схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показань про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки свідки та потерпілі у кримінальному провадженні допитані. Окрім цього, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду може бути забезпечено застосуванням іншого запобіжного заходу з дотриманням, відповідно, контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на його утриманні троє дітей : 2006, 2010 та 2014 років народження, та хвора матір. Слідчий суддя, взявши до уваги обставини кримінального правопорушення, обставини, передбачені ст. 177 КПК України, обставини індивідуального характеру, дійшов висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 можливо забезпечити, обравши щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та застосуванням електронного засобу контролю.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, тому має бути скасована. Стверджує, що слідчий суддя не врахував ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні, відтак застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатньо ефективним для запобігання цим ризикам. При цьому, апелянт вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про існування справжніх інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_6 . Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_6 негативно характеризується, щодо нього Закарпатським апеляційним судом розглядається апеляційна скаргу в іншому кримінальному провадженні, що ОСОБА_6 вчинив ідентичні злочини, пошкодивши транспортні засоби та умисно завдавши тілесні ушкодженні особі. Стверджує, що судом не взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, при триваючому розгляді апеляційної скарги прокурора на м`якість раніше призначеного покарання (5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки), що обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є нелогічним, позаяк останній, усвідомлюючи невідворотність призначення йому реального покарання у виді позбавлення волі терміном від трьох до семи років, може переховуватись від слідства та суду. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисниця ОСОБА_6 , адвокатка ОСОБА_7 вказує на те, що посилання апелянта на триваючий розгляд апеляційної скарги на м`якість раніше призначеного ОСОБА_6 покарання не може слугувати обставиною, що доводить ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки висновки прокурора про невідворотність призначення реальної міри покарання не входять до повноважень прокурора та є передчасним. Щодо доводів прокурора про справжні інтереси суспільства як підставу тримання особи під вартою, такі інтереси, на думку адвокатки ОСОБА_7 , слідчим суддею враховані шляхом допиту в судовому засіданні свідків, які підтвердили незаконні та провокаційні дії посадових осіб Плосківського лісництва ДП «Свалявське ЛГ» відносно ОСОБА_6 та членів його сім`ї. На переконання адвокатки ОСОБА_7 , ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, відтак її слід залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу ; адвокатки ОСОБА_7 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Також, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину (позбавлення волі на строк від 3 до 7 років), а також те, що в провадженні суду знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 345 КК України, може призвести до настання передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про недоведеність таких ризиків як незаконний вплив на свідків або потерпілого. На переконання апеляційного суду слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що свідки та потерпілі у кримінальному провадженні органом досудового розслідування вже допитані.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження відомостям про особу підозрюваного (має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні трьох дітей та хвору матір). При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Погоджуючись із висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні трьох дітей та хвору матір.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 із моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на наявність таких даних.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.
При прийнятті судового рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не врахував ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, відтак застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатньо ефективним для запобігання цим ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_6 негативно характеризується, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі не підтверджені у ході розгляду судового провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що Закарпатським апеляційним судом розглядається апеляційна скарга щодо ОСОБА_6 у іншому кримінальному провадженні, що ОСОБА_6 вчинив ідентичні злочини, пошкодивши транспортні засоби та умисно завдавши тілесні ушкодженні особі, а також про те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, при триваючому розгляді апеляційної скарги прокурора на м`якість раніше призначеного покарання (5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки), - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище визнає такими, що також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, а також жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Із вищенаведених підстав, апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що обставини кримінального провадження свідчать про існування справжніх інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_6 .
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_6 передбачені п. п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що апеляційним судом не встановлено обставин, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді; що відповідно до пояснень учасників судового провадження кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 11.10.2021 направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, й обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 до 11.10.2021 року з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: