Справа № 209/3188/21
Провадження № 1-кп/209/308/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 06.08.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, який не працює, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ОСОБА_4 , будучи звільнений з посади пожежного рятувальника 22 державної пожежно-рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів, згідно наказу № 26 від 21.01.2020 року, перебуваючи у період часу з 01.01.2021 по теперішній час в межах території України, зокрема за місцем проживання АДРЕСА_1 , будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» далі - Закон), в порушення вимог антикорупційного законодавства, а саме, абзацу другого, частини другої, статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подав декларацію особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, хоча був зобов`язаний наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, за наступних обставин.

ОСОБА_4 відповідно до Контракту № 1320/11 від 02.06.2011 року, «Про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту», та змін до нього від 21.10.2013 року, прийнятий на службу - пожежного рятувальника 22 Державної пожежно- рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів з 02.06.2011 року.

25.12.2011 року, ОСОБА_4 прийняв присягу працівника МНС України, та 31.01.2012 згідно наказу № 22 «о/с» - рядовому служби цивільного захисту ОСОБА_4 , присвоєне чергове спеціальне звання молодшого начальницького складу: молодший сержант служби цивільного захисту.

ОСОБА_4 продовжив службу пожежного рятувальника 22 Державної пожежно- рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів з 02.06.2014 року, відповідно до Контракту № 962/14 від 02.06.2014 року, «Про проходження служби цивільного захисту», та змін до нього від 01.02.2017 року.

ОСОБА_4 продовжив службу пожежного рятувальника 22 Державної пожежно- рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів з 02.06.2017 року, відповідно до Контракту № 378/17 від 27.03.2017 року «Про проходження служби цивільного захисту».

Згідно Кодексу цивільного захисту України, в редакції згідно із Законами № 224- VII від 14.05.2013 ст. 101 п. 1 служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період, п 2. порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України, п 3. на рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом, п 4. час проходження особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту зараховується до їхнього страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону, п 5. на осіб начальницького складу служби цивільного захисту поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України "Про запобігання корупції".

Згідно «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593, (далі - Положення), розділу «Загальні питання» п.2 служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період. Згідно Положення п.6 особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції». Згідно Положення п.7 громадяни, які вперше приймаються на службу цивільного захисту, складають Присягу служби цивільного захисту відповідно до статті 108 Кодексу цивільного захисту України. Згідно Положення п. 15 склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особам рядового і начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання: рядовий склад - рядовий служби цивільного захисту; молодший начальницький склад - молодший сержант служби цивільного захисту, сержант служби цивільного захисту, старший сержант служби цивільного захисту, старшина служби цивільного захисту, прапорщик служби цивільного захисту, старший прапорщик служби цивільного захисту. Згідно Положення розділу «Особи рядового і начальницького складу зобов`язані» п.31 абзацу вісімнадцятого особи начальницького складу зобов`язані дотримуватися вимог та обмежень, установлених Законом України «Про запобігання корупції».

Отже, ОСОБА_4 , є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно наказу № 26 від 21.01.2020 (з кадрових питань (особового складу)) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту від 27.03.2017 року, молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_4 , пожежного-рятувального загону 22 державного пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів звільнено із служби цивільного захисту у запас Збройних сил. Перед звільненням 21.01.2020 року, ОСОБА_4 , отримав «Пам`ятку при звільнені із служби цивільного захисту (роботи) ДСНС України», та засвідчив своїм підписом, що отримав повідомлення про необхідність подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаний, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання такої декларації, відповідно до частини другої статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подав декларацію особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, хоча був зобов`язаний наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, тобто за (2020) за формою, що визначена Національним агентством.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держав або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затвердженого форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_4 , зобов`язаний був до 01.04.2021 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

Проте, станом на 13.08.2021 ОСОБА_4 , як суб`єкт декларування, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, не подав.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 - ст. 366-3 КК України, оскільки він вчинив умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, декларацію на теперішній час подав (18.08.2021 року). При цьому пояснив, що зазначені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, щиро розкаюється у вчиненому. Він раніше не судимий, вчинив злочин вперше, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинений ним злочин є нетяжким.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України за злочин, передбачений ст.366-3 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, зазначив що діями ОСОБА_4 не було завдано шкоди, він активно сприяв розкриттю злочину.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, визнав себе винним, збитки кримінальним правопорушенням не завдано.
Частиною 4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п.2 ч.3 ст.314, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право звільнити особу від кримінальної відповідальності, закривши провадження у справі відповідною ухвалою.
Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.45 КК України (в редакції чинній на час розгляду справи) особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією (ст.366-2, 366-3 КК України), порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено, згідно Примітки до ст. 45 КК України, кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.
Зазначена стаття ( ст. 366-3 КК України) віднесена до корупційних на підставі Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який набрав чинності 21 липня 2021 року.
З врахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, суд застосовує закон, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, тобто в редакції, яка діяла до прийняття Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX.
За редакцію ст.366-3 КК України, яка діяла на час вчинення, дане кримінальне правопорушення відносилось відповідно до ст.12 КК України до кримінального проступку, оскільки санкція частини ст.366-3 КК України передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років
За чинною редакцію статті 366-3 КК України передбачено більш суворе показання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто даний злочин вже належить до нетяжких злочинів в розумінні чинної редакції статті 12 КК України, що виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям при їх вчиненні.
Відповідно до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. При цьому, згідно з ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_4 було вчинено 01.04.2021 року.
Зважаючи на викладене, чинна редакція закону про кримінальну відповідальність посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище обвинуваченого в даному випадку, а тому вона не має зворотної дії в часі.
Отже, суд вирішуючи дане клопотання керується редакцію закону, що була чинна на час вчинення кримінального правопорушення.
Так в процесі розгляду клопотання, судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальний проступок передбачений ст. 366-3 КК України, який не є корупційним, а саме, неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, 18.08.2021 року подав декларацію про доходи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України.
Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. При цьому, частиною 8 цієї статті передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Оскільки встановлено, що наявні всі підстави, передбачені ст.45 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 наполягає на закритті кримінального провадження з наведених вище підстав, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України, на підставі ст.45 КК України, а кримінальне провадження - закрити.
На підставі наведеного, керуючись ст.45, ст.366-3 КК України, ст.284-286, 288, 314 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за 0000465 від 06.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1