УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року

м. Київ
справа № 204/7944/17
провадження № 51-5519ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року приведено у відповідність із законодавством України вирок Ленінського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 19 січня 2017 року відносно ОСОБА_4 .
Вищезазначеною ухвалою постановлено, ОСОБА_4 вважати засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України (далі КК), до позбавлення волі на строк 9 років без конфіскації майна.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений не погоджується із постановленими судовими рішеннями та просить їх змінити.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Згідно з частиною 2 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається із оскаржуваних судових рішень, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом відповідно до Глави 46 «Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб» КПК.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).
З огляду на положення частини 7 статті 610 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. При цьому, касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що оскаржувані судові рішення, постановлені відповідно до Глави 46 КПК, касаційному оскарженню не підлягають.
З огляду на це й питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, не може вирішуватися.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Керуючись пунктом 1 частини 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3