Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/3211/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 754/6811/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11квітня 2000 року Харківським районним судом м. Києва за ст.ст. 17, 140 ч. 3, 141 ч. 2, 145 ч. 2 на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 17квітня 2002 рокуДарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 12вересня 2002 рокуШосткинським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 393 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 23вересня 2008 рокуГолосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 28листопад 2016 рокуДарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України на 7 років позбавлення волі;
- 16лютого 2017 рокуДеснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- 19лютого 2017 рокуДарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений03 липня 2020 рокупо відбуттю строку,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому за цим законом призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
З ОСОБА_6 стягнуто в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1307,60 гривень.
В провадженні вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду, 24 березня 2021 року приблизно о 08 годині ОСОБА_6 , знаходячись на АДРЕСА_3 , на території, де розташоване складське приміщення, яке орендує ФОП " ОСОБА_8 ", переслідуючи корисливий мотив, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, металевим прутом, який знайшов неподалік, зірвав навісний замок на вхідних дверях, після чого проник до складського приміщення, звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: матрац марки "Ozon" розміром 1600х2000 вартістю 3819,17 гривень та матрац марки "Standart Plus" розміром 1400х2000 вартістю 1988,33 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 5807,50 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року, ухвалений щодо нього, змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та, відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання, призначеного у виді 3 років позбавлення волі, із встановленням іспитового строку терміном на 3 роки, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Обвинувачений вважає, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання в повній мірі не враховані конкретні обставини провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, визнання ним вини та щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування шкоди потерпілій та відсутність обтяжуючих обставин, визначених ст. 67 КК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з оскаржуваного в апеляційному порядку вироку, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. У зв`язку із цим, висновки суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, з проникненням у приміщенні, за викладених в обвинувальному акті та у вироку обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися і докази стосовно яких не досліджувалися, колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряються.

За викладених у вироку суду першої інстанції обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції з огляду на апеляційні вимоги обвинуваченого лише в частині призначеного йому покарання, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Як убачається із кримінального провадження, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином; обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочину, визнавши при цьому обставинами, які його пом`якшують - щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди; дані про особу винуватого, котрий раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо, дружина перебуває в стані вагітності.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дані про особу ОСОБА_6 , зокрема неодноразові попередні його судимості, переконливо свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а стан дружини не став для нього стримуючим чинником від вчинення злочину.

Зваживши вказані обставини та дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, визначивши його мінімальний розмір, передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, що достатньо обґрунтував у вироку.

Всі обставини, на які звертає увагу обвинувачений, були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним вчиненому ним діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, і не визнається колегією суддів явно несправедливим через його суворість, отже підстав для його пом`якшення, як і законних підстав для застосування ст. 75 КК України, про що висловлене прохання в апеляційній скарзі обвинуваченого, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року стосовно нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4