ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1178/16-к Номер провадження 11-кп/814/26/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000237 від 11.06.2016 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21.12.2017 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Велика Багачка Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.286 КК України до штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 5100 (п`ять тисяч сто) грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

За вироком суду 11 червня 2016 року близько 01 години 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 , в темний час доби, керуючи автомобілем марки Volkswagen Caddi, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , рухаючись в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області та наближаючись до перехрестя з автодорогою Київ-Харків-Довжанський, яка є головною, в районі 287 км+900 м цієї автодороги, в порушення вимог п.16.11 та п.2.1 «дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі, виїхав на дане перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем марки Infiniti QX 70, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , що рухався з м. Київ в напрямку м. Полтави по головній дорозі Київ-Харків-Довжанський.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичної експертизи №1973-С/16/170 п./п-16 від 13.07.2016 року спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої вилочної кістки, що по ступеню тяжкості не є небезпечним для життя в момент заподіяння, а спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад три тижні (21 дня) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.16.11 та п.2.1. розділу 33 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах даної пригоди водій автомобіля Volkswagen Caddi, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем Infiniti QX 70, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 .

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 засудити за ч.1 ст.286 КК України на1 рік 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування строком на 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду та закрити провадження по справі.

В подальшому ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно себе, і звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану заяву, прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України за закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за цих підстав йому зрозумілі.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Так, ЄСПЛ наголошує, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України», рішення від 20.09.2011 року у справі «ТОВ «Нафтова компанія ЮКОС» проти Росії», рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відбулося 11.06.2016. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, що учасниками не оспорюється.

На момент розгляду клопотання санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років..

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Як вбачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення 11.06.2016 минуло понад 3 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення заяви ОСОБА_8 , скасування вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21.12.2017 щодо нього, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
У Х В А Л И Л А:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21.12.2017 відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 49 КК України скасувати у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України щодо ОСОБА_8 закрити.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4