ЄУН 193/695/21 Провадження 1-кп/193/120/21
В И Р О К
іменем України

09 вересня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Софіївка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000063 від 26.06.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Златоустівка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.01.2021 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину майнового характеру і маючи непогашену чи зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно скоїв злочин проти власності за таких обставин.
Зокрема, 07 червня 2021 року, близько 14:00 год., ОСОБА_3 , переслідуючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов на частково огороджену територію Нововасилівської загальноосвітньої школи, по АДРЕСА_1 , звідки, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав металеву решітку з сільськогосподарського приміщення, вартістю 583,56 грн., яку перемістив за територію даної школи та розпорядився нею як власною.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 Вакулівській сільській раді Софіївського району Дніпропетровської області були завдані матеріальні збитки, які згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2218/21 від 29.06.2021, складають у розмірі 583,56 грн., та які, в ході досудового розслідування, відшкодовані повністю, шляхом повернення викраденого майна потерпілому.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вказаному злочині визнав повністю, пояснив, що 07 червня 2021 року, близько 14:00 год., він проходив повз неогороджену територію подвір`я колишньої Нововасилівської загальноосвітньої школи, що розташована по вул. Набережна, 1 в с. Нововасилівка Софіївського району Дніпропетровської області, де помітив металеву сітку, яка слугувала основою металевих дверей до приміщення погребу, які він вирішив викрасти. Реалізуючи вказаний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, він руками відірвав від металевих кутників каркасу згаданих дверей металеву решітку, яку перемістив за територію даної школи та виміняв її на пляшку горілки у особи, яка здійснює закупівлю металобрухту. З сумою завданих збитків згоден. Щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що у вчиненні цієї крадіжки він самостійно зізнався дільничному офіцеру поліції, тому просив суворо його не карати. На момент скоєння злочину, усвідомлював, що він діє в період іспитового строку, який йому було визначено під час ухвалення вироку 21.01.2021.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Представник потерпілого Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, направила до суду письмову заяву за якою просила розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Будь-яких претензій до обвинуваченого сільська рада не має.
Зважаючи на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Встановлені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів вилучив металеву решітку, вартістю 583,56 грн., яка перебувала на балансі Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, та розпорядився нею як власною, чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Мотиви призначення покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому при судовому розгляді справи не встановлено.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно вимог ст. 12 КК України є нетяжкий, особу обвинуваченого, який є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, постійної роботи не має, не навчається, неодружений, на утриманні дітей не має, за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також дані досудової доповіді Софіївського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 29.07.2021, згідно якої визначений високий ризик вчинення даним обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик його небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
При цьому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин покарання, усвідомлення скоєного, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, визначені санкцією ч. 2 ст. 185 КК України за якою він обвинувачується з врахуванням положень ч. 2 ст. 63 КК України.
Між тим, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин в період звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, призначеного за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2021, тобто до повного відбуття покарання, остаточне покарання необхідно визначити за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, зокрема за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2021, яким обвинуваченого засуджено до 3 років позбавлення волі. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження такого клопотання не заявили, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Згідно положень ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2021 року і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з моменту його затримання з метою приведення даного вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирати.
Речовий доказ: металеву решітку, яку передано на зберігання потерпілому Вакулівській сільській раді Софіївського району Дніпропетровської області, залишити останній як законному власнику.
Матеріали кримінального провадження № 0000063 від 26.06.2021 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/695/21 (провадження №1-кп/193/120/21).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1