Справа № 302/476/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
та обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/408/21, за апеляційною скаргою прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку АДРЕСА_2 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючу, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна, а ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 75, 79 КК України обвинувачену ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, який суд визначає у 2 роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця навчання, проживання, роботи.

Відповідно до вироку, обвинувачений ОСОБА_8 у літньо-осінній період часу 2020 року на полонинах та лісах Боржавського хребта неподалік с. Пилипець Хустського району Закарпатської області назбирав речовини рослинного походження ззовні схожі на гриби, які в подальшому за допомогою висушування привів у сухий стан, виготовивши речовину рослинного походження, яку разом з обвинуваченою ОСОБА_6 , умисно, групою осіб, з корисливих мотивів, з метою збагачення, за місцем свого тимчасово проживання в будинку без номера, що розташований в урочищі «Пасіка», с. Пилипець Хустського району, Закарпатської області незаконно зберігали з метою збуту та 31 січня 2021 року у вищевказаному будинку, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, незаконно збули за грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень особі під легендованим іменем ОСОБА_9 , подрібнену речовину рослинного походження, ззовні подібну до подрібнених грибів, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/974-МРВ від 15 лютого 2021 року у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - псилоцин, яка у своєму складі містила - 0,0193 г псилоцину.

Продовжуючи свої злочинні діяння, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 умисно, повторно, групою осіб, з корисливих мотивів, з метою збагачення, за місцем свого тимчасово проживання в будинку без номера, що розташований в урочищі «Пасіка» в с. Пилипець Хустського району Закарпатської області незаконно виготовили та зберігали з метою збуту речовини рослинного походження у виглядів сухих грибів, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/1817-НЗПРАП від 11 березня 2021 року в своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - псилоцин, загальною масою - 0,0567 г., частину яких 21 лютого 2021 року у вищевказаному будинку, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, незаконно збули за грошові кошти в сумі 800 гривень особі ОСОБА_9 - подрібнену речовину рослинного походження у вигляді грибів, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107- 21/1753-НЗПРАП від 16 березня 2021 року в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - псилоцин, масою - 0,0253 г.

За вказані кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 307 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 вказує на те, що вирок суду у частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 покарання підлягає до зміни. Апелянт звертає увагу на те, що стаття 77 КК України чітко регламентує, що у разі звільнення обвинуваченої особи від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання лише у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Однак, на переконання апелянта, призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна при застосуванні щодо обвинуваченої особи положень ст. 75 КК України вказаною статтею не передбачено. Просить вирок змінити, а саме: виключити з резолютивної частини вироку стосовно ОСОБА_6 посилання на призначення їй додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу ; обвинувачену ОСОБА_6 , яка не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється.
Крім того, не оспорюється сторонами кримінального провадженні і висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут, особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, а також вид та розмір призначеного ОСОБА_6 основного покарання, у тому числі й застосування щодо неї положень ст. ст. 75, 76 КК України та термін іспитового строку, а тому апеляційним судом також не перевіряється.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України кваліфіковані правильно.
Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів також бере до уваги і те, що під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, взявши до уваги думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, а також положення ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинувачених та дослідженням даних, що характеризують особу обвинувачених.
Тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України вирок переглядається лише у межах доводів апеляційної скарги, а саме щодо безпідставного призначення обвинуваченій ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Так, відповідно до вимог ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
При цьому, колегія суддів вважає, що призначивши обвинуваченій ОСОБА_10 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, застосувавши щодо неї положення ст. ст. 75, 76 цього Кодексу та звільнивши від призначеного їй основного покарання з випробуванням, суд першої інстанції залишив поза увагою приписи ст. 77 КК України, зміст якої свідчить про те, що при звільненні обвинуваченої особи від відбування призначеного покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути призначено.
Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції необґрунтовано призначено обвинуваченій ОСОБА_11 додаткове покарання у виді конфіскації майна, про необхідність виключення з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_10 додаткового покарання у виді конфіскації майна, чим не погіршується становище обвинуваченої.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора, доводи якої є обгрунтованими, підлягає задоволенню.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б слугували безумовною підставою для його скасування, у тому числі й із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.

З резолютивної частини вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2021 року щодо обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 виключити посилання на призначення їй додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: