УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2021 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, віднесено до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, у невстановлених досудовим слідством особи, часі та місці, придбав сорок п`ять згортків, які обмотані клейкою стрічкою із вказаною особливо небезпечним наркотичним засобом, з метою подальшого збуту.
Після чого, зберігаючи при собі вищевказану особливо небезпечний наркотичний засіб, ОСОБА_4 . Далі, з метою подальшого збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, 01.12.2021 року, у невстановлений досудовим слідством час, вийшов з місця мешкання, а саме з квартири АДРЕСА_2 , після чого направився до будинку АДРЕСА_3 , де був затриманий працівниками поліції.
01.12.2021 року о 19 годині 22 хвилини, в порядку ст. 208 КПК України, та в ході особистого обшуку у ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено 45 згортків обмотаних клейкою стрічкою з невідомою речовиною (один із згортків упаковано в окремий паперовий конверт із пояснювальним написом та підписами учасників).
01.12.2021 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , якому 02.12.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраним в кримінальному проваджені доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 01.12.2021 року;
- висновком судово-хімічної експертизи від 02.12.2021 року;
- протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України від 01.12.2021 року;
- допитом свідків по кримінальному провадженню.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки вчинення нею кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
На підставі чого, органом досудового слідства відповідно до положення
п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених
п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що знаходячись на свободі підозрюваний зможе впливати як психологічно так і фізично на свідків, які допитані під час розслідування.
Також, знаходячись на свободі підозрюваний на думку слідчого має за можливість знищити або сховати предмети або інші докази, які мають суттєве значення для досудового розслідування.
Враховуючи, що наразі відсутні будь які важелі на осіб, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вивченням особистості підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини), що також є одним з ризиків невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , буде переховуватися від органів досудового розслідування;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.
У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_4 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а том уз метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб у слідчому ізоляторі.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з підстав зазначених в ньому та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що прокурором не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами заявлені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які, на думку захисника, відсутні. Просить врахувати, що ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем, має сім`ю, позитивну характеристику, та обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистої поруки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 .
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з підстав наведених захисником, та просив відмовити в задоволенні клопотання.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
01.12.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України.
02.12.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, а також і тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку встановлення судом його вини може спонукати підозрюваного до втечі; незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні; знищити, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, адже досудове розслідування триває, слідчий вживає заходів щодо збирання доказів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Враховуючи вказане, з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитись від досудового провадження та суду, продовження кримінально караної діяльності, для забезпечення виконання процесуальних рішень, вважаю необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Стороною захисту також не надано даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Розглядаючи заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 про взяття на поруки ОСОБА_4 слідчий суддя зазначає таке:
Відповідно до частини першої статті 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
При цьому заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 не обґрунтовані доводами та доказами, які б дали слідчому судді підставу для виникнення довіри щодо забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
У зв`язку з чим в задоволенні заяв ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 слід відмовити.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргумент на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_4 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.
Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.
Крім того, виходячи з викладеного, в разі внесення обвинуваченою застави, суд, вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Статтею 197 КПК передбачено, що строк дії ухвали про продовження строку тримання особи під вартою не може перевищувати 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 01.12.2021 року по 29.01.2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 03.12.2021 року.

Повний текст ухвали виготовлено 06.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1