Справа № 134/1449/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2021 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 представника ДУ «Крижопільського ВЦ № 113» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , до засудження не працюючого, раніше судимого:

1.07.12.1983 Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 81 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 03.09.1985 року умовно-достроково на не відбутий термін 2 роки 11 днів;

2.26.11.1986 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 140 ч.3, 43 КК України до 6 років 11 днів позбавлення волі;

3.15.06.1993 Залізничним районним судои м. Києва за ст. 142 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 08.08.1997 року звільнений по амністії;

4.16.04.1999 Ватутінським районним судом м. Києва за ст. 140 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

5.17.08.2006 Деснянським районним судом м. Києва за ст.ст. 289 ч.2, 187 ч.2, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

По даній справі засуджений 22.10.2013 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст. 115 ч.2, п.4 КК України до 13 років позбавлення волі.

про умовно дострокове звільнення

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2021 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково, оскільки вважає, що довів своє виправлення працею так як працює, отримував заохочення,

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання оскільки вважає, що засуджений не довів своє виправлення працею.

Представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» в судовому засіданні поклався на думку суду.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку засудженого, прокурора, представника установи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Отже законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст. 81 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 25.08.2011.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що станом на 08 вересня 2021 року засуджений ОСОБА_5 відбув 12 років 6 місяців призначеного судом покарання, що становить 3/4 частини призначеного строку покарання. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.08.2011. З 09.09.2011 по 27.12.2014 перебував в СІЗО м. Чернігів, допустив два порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. З 27.12.2014 по 19.12.2017 відбував покарання в ДУ «Ладиженська ВК (№39), зарекомендував себе посередньо, допустив пять порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та два рази заохочувався. З 19.12.2017 по 05.03.2019 відбував покарання в ДУ «Стрижавська ВК (№81)», був працевлаштований згідно договорів №389, №420 різноробочим по виготовленню палевних палетів, зарекомендував себе позитивно, порушень режиму відбування покарання не допускав та чотири рази заохочувався. З 05.03.2019 відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». По прибутті в установу після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених був працевлаштований згідно строкових договорів №52-19 від 04.04.2019, №43-20 від 15.01.2020, №64-20 від 30.03.2020 на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин, з 17.07.2020 був працевлаштований різноробочим згідно строкового договору №85-20 з 17.07.2020 по 11.08.2020 на контрагентському об`єкті «БОРИСПІЛЬ КАРГО СЕРВІС», з 01.09.2020 по теперішній час знову працює згідно строкових договорів №102-21 від 01.09.2020, №7-21 від 01.01.2021, №66-21 від 30.03.21 на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин, поставлені завдання виконує. За час відбування покарання характеризується посередньо, допустив пять порушень режиму відбування покарання за що чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці шість разів заохочувався правами начальника установи. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, але не завжди виконує передбачені законом вимоги. В взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. Приймає участь в заходах виховного характеру, але не завжди робить для себе належні висновки. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускав. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст.101 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 26.09.2015. Рішенням комісії державної установи «Ладижинськаька ВК (№ 39)» протоколом №6 від 24.03.2016 відмовлено в застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст. 101 КВК України у виді переведення до колонії середнього рівня безпеки, тому, що не став на шлях виправлення. Рішенням комісії державної установи «Ладижинськаька ВК (№ 39)» протоколом № 17 від 21.09.2017 задоволено в застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст. 101 КВК України у виді переведення до колонії середнього рівня безпеки, тому, що став на шлях виправлення. Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 28.11.2017. Рішенням комісії державної установи «Ладижинськаька ВК (№ 39)» протоколом № 19 від 07.12.2017 відмовлено в застосуванні більш-мякого покарання, а саме обмеження волі передбаченим ст. 82 КК України, оскільки не став на шлях виправлення. Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 29.12.2018. Рішенням комісії державної установи «Стрижавська ВК (№ 81» протоколом №1 від 14.01.2019 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, тому що не довів своє виправлення, але клопоче перед судом про застосування ст.82 КК України. По даній справі засуджений 22.10.2013 Чернігівським районим судом Чернігівської області за ст. 115 ч.2, п.4 КК України до 13 років позбавлення волі. Згідно ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.02.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 2 роки 4 місяці 27 днів. Згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 05.02.2019 не відбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі. Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 26.03.2020 зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру з 13.02.2019 по 05.03.2019 включно, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі. Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив тяжкий злочин. Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах. Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Відповідно до наданої довідки про наявність стягненнь та заохочень засуджений під час відбування покарання отрима дванадцять заохочень та одинадцять стягнень, що не дає підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення. Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд находить вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення та перевиховання, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання, відмовити. Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: