ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2652/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/2093/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на незаконність дій слідчого СУ ГУ НП в Харківській області, яка полягає у порушені вимог КПК України при повідомленні про підозру від 19.07.2021 та зміні раніше повідомленої підозри від 29.09.2021 по кримінальному провадженню за № 0001188 від 02.10.2020.

Скасовано повідомлення про підозру від 19.07.2021 ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України у кримінальному провадженні №0001188 від 02.10.2020.

Зобов`язано уповноважену особу, внести відомості, щодо скасування повідомлення про підозру від 19.07.201 ОСОБА_7 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3. ст. 301 КК України.

Скасовано повідомлення від 29.09.2021 про зміну раніше повідомленої підозри від 19.07.2021 року ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України, у кримінальному провадженні №0001188 від 02.10.2020.

Зобов`язано уповноважену особу, внести відомості, щодо скасування повідомлення про підозру від 29.09.2021 ОСОБА_7 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України.

Як зазначено в ухвалі, до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на незаконність дій слідчого СУ ГУНП в Харківській області.

Задовольняючи скаргу слідчий суддя посилався на те, що аналіз змісту повідомлення про підозру від 19.07.2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29.09.2021 року не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; повідомлення про підозру від 19.07.2021 року не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки не містить виклад змісту підозри та способу вчинення саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зазначення в чому саме полягає його повторність, яке ставиться йому у провину, а саме спосіб та обставини вчинення саме ОСОБА_7 , за версією слідства виготовлення та розповсюдження продукції порнографічного змісту.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2021.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.

Крім того прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що після виходу суду в нарадчу кімнату 20.10.2021 ухвала проголошена не була, копію ухвали отримав тільки 26.10.2021.

Твердження апелянта, щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилаються у клопотанні заявник є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2021 підлягає поновленню.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції захисник до суду апеляційної інстанції не прибув.

04.11.2021 захисник ОСОБА_8 подала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що про розгляд справи була повідомлена лише захисник ОСОБА_8 , а інші захисник не були повідомлені. Крім того, ОСОБА_7 звернувся до лікарів оскільки підозрює у себе COVID/

Судова колегія відмовляє в задоволенні клопотання, оскільки апеляційною інстанцією були виконані вимоги ч. 1 ст. 422 КПК України, а клопотання захисника розцінене, як спроба затягнути розгляду апеляційної скарги.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі захисника, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, що підтримував апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні СУ ГУНП в Харківської області перебуває кримінальне провадження №0001188 від 02.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28, ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України.

19.07.2021 слідчим СУ ГУНП в Харківській області складено повідомлено про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

29.09.2021 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог статті 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Задовольняючи скаргу захисника, слідчий суддя вказав, що аналіз змісту повідомлення про підозру від 19.07.2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29.09.2021 року не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; повідомлення про підозру від 19.07.2021 року не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки не містить виклад змісту підозри та способу вчинення саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зазначення в чому саме полягає його повторність, яке ставиться йому у провину, а саме спосіб та обставини вчинення саме ОСОБА_7 , за версією слідства виготовлення та розповсюдження продукції порнографічного змісту.

Проте, судова колегія не погоджується з даним висновком.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 16.12.2020, 16.12.2020, 18.01.2021, 18.01.2021, 25.01.2021, 01.02.2021; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, спостереження за місцем, аудіо контроль особи.

Крім того, протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій на даний час розсекречені та з них вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного суду від 18.06.2020 (справа №711/7900/17 провадження №51-170км20) системний аналіз законодавчого визначення «продукція порнографічного характеру» дозволяє дійти висновку, що у ньому розкрито перш за все перелік видів продукції порнографічного характеру, а не форм її матеріального закріплення. Одним із видів продукції порнографічного характеру, відповідно до закон, є відеопродукція, змістом якої є детальне зображення анатомічних чи фізіологічних деталей сексуальних дій чи які містять інформацію порнографічного характеру, котра є предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.

Наведені вище обставини, з урахуванням інформації отриманої органами досудового слідства від вжитих для встановлення заявника заходів, що призвели до бажаного результату, переконують про наявність підстав вважати інформацію достовірною.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК України ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Колегія суддів враховує як національне законодавство, так і практику, визначену у рішеннях ЄСПЛ, відповідно до яких термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення, тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею допущені істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

При постановленні нової ухвали колегія суддів вважає, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України від 19.07.2021 та повідомлення про змінену раніше підозру від 29.09.2021, складені відносно ОСОБА_7 , у повному обсязі відповідають вимогам Закону, з яким пов`язана процесуальна процедура повідомлення про підозру, а також, що з врахуванням тих доказів та обставин, яких було достатньо для повідомлення останній про підозру і подальшої її зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2021.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2021 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.07.2019 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України у кримінальному провадженні №0001188 від 02.10.2020 скасувати.

Постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на незаконність дій слідчого СУ ГУ НП в Харківській області, яка полягає у порушені вимог КПК України при повідомленні про підозру від 19.07.2021 та зміні раніше повідомленої підозри від 29.09.2021 по кримінальному провадженню за № 0001188 від 02.10.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді