Справа № 201/3471/19
Провадження № - 1кп/201/173/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000690 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Солонянського району в Дніпропетровській області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 перебуваючи 20.03.2019 близько 06-00 год. в кв. АДРЕСА_3 , в коридорі, побачив в кишені чоловічої куртки, що належить ОСОБА_5 , гаманець з грошовими коштами в сумі 300 грн., після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Далі, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, взяв своєю рукою гаманець з кишені куртки ОСОБА_5 , з грошовими коштами в сумі 300 грн., дістав їх та поклав до кишені штанів, одягнутих на ньому та доводячи свій злочинний умисел до кінця, з в викраденим майном залишив місце скоєння кримінального проступку, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному проступку визнав частково та пояснив, що в той день він зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_5 і вони рушили до місця проживання потерпілого на вул. Набережне Перемоги, де почали вживати алкогольні напої. В ході спілкування ОСОБА_5 повідомив, що він має 300 гривень і має намір пропити їх разом з бомжами, куди він збирався йти. Через деякий час ОСОБА_5 заснув і обвинувачений взяв з його кишені 300 гривень, так як не хотів, щоб ОСОБА_6 їх пропив і хотів купити горілки. Після цього обвинувачений пішов за горілкою, однак не зміг повернутись так як двері зачинились. Через декілька днів він зустрів потерпілого і віддав йому всі гроші за що той подякував.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими, його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що в той день він зустрів обвинуваченого, вони пішли до квартири потерпілого де вживали алкогольні напої. У потерпілого в кишені куртки, яка була в коридорі було 300 гривень. Через деякий час потерпілий заснув, а коли прокинувся, то побачив що ОСОБА_3 вже немає і гроші пропали. Він написав заяву в поліцію з цього приводу, а через декілька днів зустрів ОСОБА_3 , спитав за гроші і той зразу признався і повернув коши.

З протоколу заяви про вчинення кримінального проступку вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 в день крадіжки, а саме 20.03.2019 повідомив про те, що маловідомий йому Миколай за адресою: АДРЕСА_4 таємно викрав у нього 300 грн.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 ,відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини кримінального проступку, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1