Провадження №: 1-кс/752/171/22
У Х В А Л А
Іменем України
21.01.2022 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ТОВ «ЖенСан» ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання директора ТОВ «ЖенСан» ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000254, відомості щодо якого 10.03.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України, про скасування арешту майна-
ВСТАНОВИВ:
Директор ТОВ «ЖенСан» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року у справі №752/11819/20 (провадження №1-кс/752/7817/21) у кримінальному провадженні №0000254 від 10.03.2020 року, в частині арешту грошових коштів у розмірі 900 000,00 (дев`ятсот тисяч грн. 00 коп.) грн., що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749) та належать ТОВ «ЖенСан».

В обгрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року було накладено арешт на грошові кошти ТОВ «РК «Придніпров`є» (), які знаходяться на наступних рахунках:

- № НОМЕР_2 , НОМЕР_1 та НОМЕР_1 , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНIПРО» (МФО 305749);

- № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , відкритих у АТ «КБ «Приват Банк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_5 , відкритому у АБ «УКРГАЗБАНК».

Грошові кошти у розмірі 900 000,00 грн., що знаходяться на рахунку ТОВ «РК «Придніпров`є» НОМЕР_1 , в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНIПРО» (МФО 305749) та на які накладено арешт ухвалою суду від 20.09.2021 року, є власністю іншої юридичної особи - ТОВ «ЖенСан». При цьому посадові особи чи засновники ТОВ «ЖенСан» не набули статусу підозрюваного та/або обвинуваченого, не є особами щодо яких здійснюється кримінальне провадження. На думку ТОВ «ЖенСан», арешт майна є прямим порушенням ст. 41 Конституції України та приписів ч. 3 ст. 132 КПК України, ч. 6 ст. 170 КПК України та ч. 2 ст. 173 КПК України.

Також ТОВ «ЖенСан» зазначає, що 30.07.2021 між ТОВ «РК «Придніпров`є»- депозитарна установа, та ТОВ «Женсан» - депонент, укладено Договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №ДО-307, у відповідності до якого депозитарна установа зобов`язується в порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами депозитарної установи та цим договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента, а також в інший спосіб, передбачений законодавством та надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженої Рішенням Національної комісії з цінних паперів та Фондового ринку від 23.04.2013 №735. У відповідності до п. 2.1.16 Договору виплата доходів, отриманих депонентом за результатами проведення корпоративних операцій емітента, здійснюються депозитарною установою протягом 10 (десяти) робочих днів шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок депонента, зазначений в анкеті рахунку в цінних паперах депонента. Враховуючи те, що 11.10.2021 емітент - ПрАТ «Мандарин Плаза» (Код ) на грошовий рахунок Центрального депозитарію перерахувало грошові кошти в розмірі 900 000 грн., що підлягають виплаті ТОВ «Женсан», як дохід за цінними паперами зазначеного емітенту, ТОВ «Женсан» звернулося до ТОВ «РК «Придніпров`є» листом від 19.10.2021 №191021/1 щодо термінового перерахування належних ТОВ «Женсан» грошових коштів у розмірі 900 000 грн., що повинні були надійти на рахунок ТОВ «РК «Придніпров`є». У відповідь на претензію, ТОВ «РК «Придніпров`є» листом від 26.10.2021 №26.10.21/2-781 з доказами на підтвердження наведених у своєму листі обставин проінформувало ТОВ «Женсан», що дійсно 12.10.2021 на рахунок ТОВ «РК «Придніпров`є» НОМЕР_1 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» перераховані ПАТ «Національний депозитарій України» грошові кошти в розмірі 900 000 грн. з призначенням платежу «перерах отрим від емітента грош коштів на рах деп уст зг розп 2082 від 12.10.2021 UA без ПДВ». Відповідно до Розпорядження про виплату доходів сум погашення за цінними паперами №2082 від 12.10.2021 UA зазначені грошові кошти є доходами ТОВ «ЖенСан» (Код ЄДРОПУ 32222741) за цінними паперами ПрАТ «Мандарин Плаза» (Код ). У подальшому 22.10.2021 ТОВ «РК «Придніпров`є» на виконання приписів Положення про провадження депозитарної діяльності та умов Договору ініційовано перед АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» переказ на рахунок ТОВ «ЖенСан» коштів в розмірі 900 000 грн. у відповідності до платіжного доручення №1747 від 22.10.2021. Але АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відмовлено у згаданому переказі з причин арешту грошових коштів на рахунку, на якому знаходяться вказані кошти. Таким чином, грошові кошти, що перераховані Центральним депозитарієм 12.10.2021 відповідно до платіжного доручення №2082 на рахунок депозитарної установи ТОВ «РК «Придніпров`є» НОМЕР_1 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», як доходи, отримані ТОВ «ЖенСан» за цінними паперами, емітенту, не є власністю зазначеної установи, а є виключно коштами ТОВ «ЖенСан», що підлягають зарахуванню на рахунки останнього. Попри це зазначені грошові кошти в сумі 900 000 грн., що належать ТОВ «ЖенСан» на праві приватної власності, надалі знаходяться на рахунку ТОВ «РК «Придніпров`є» НОМЕР_1 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» з причин накладення на вказані грошові кошти арешту оскаржуваною ухвалою, що є порушенням права ТОВ «ЖенСан» на володіння, користування і розпорядження своєю власністю - зазначеними грошовими коштами.

Тому директор ТОВ «Женсан» ОСОБА_4 вважає, що арешт на грошові кошти у розмірі 900 000,00 (дев`ятсот тисяч грн. 00 коп.) грн., що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749) та належать ТОВ «Женсан», накладено необгрунтовано та в подальшому такому заході відсутні жодні правові підстави для накладення такого арешту.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Враховуючи строки розгляду клопотання, передбачені чинним кримінально-процесуальним кодексом України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання на підставі наявних матеріалів.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000254, відомості щодо якого внесені 10.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021р. накладено арешт у рамках кримінального провадження №0000254 на грошові кошти ТОВ «РК «Придніпров`є» (), які знаходяться на наступних рахунках:

- № НОМЕР_2 , НОМЕР_1 та НОМЕР_1 , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНIПРО» (МФО 305749);

- № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , відкритих у АТ «КБ «Приват Банк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_5 , відкритому у АБ «УКРГАЗБАНК».

Як вбачається з ухвали, арешт було накладено з метою збереження речових доказів.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення "Sargsyan v. Azerbaijan", n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно - грошові кошти в розмірі 900 000,00 грн., на рахунку НОМЕР_1 , відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього. Тобто, в даному випадку, прокурором порушено права осіб, а саме ТОВ "ЖенСан", на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності в розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції").

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має надавати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що в кримінальному провадженні №0000254 підозра посадовим особам ТОВ «ЖенСан» не пред`являлась.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту грошових коштів у розмірі 900 000,00 грн. на рахунку НОМЕР_1 заявника спростовується.

Крім того, однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з принципу диспозитивності кримінального провадження, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна в частині, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
1. Клопотання директора ТОВ «ЖЕНСАН» ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000254, відомості щодо якого 10.03.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України, про скасування арешту майна, задовольнити.
2. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року у справі №752/11819/20 (провадження №1-кс/752/7817/21) у кримінальному провадженні №0000254 від 10.03.2020 року, в частині арешту грошових коштів у розмірі 900 000,00 (дев`ятсот тисяч грн. 00 коп.) грн., що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749) та належать ТОВ «Женсан».
3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1