Справа № 357/4596/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000594 від 03.04.2021 року про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Біла Церква, Київської області, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
представника ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

Так, неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 02.04.2021 року, близько 00 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись на сходовому майданчику 6-го поверху під`їзду №14 буд. АДРЕСА_2 , побачив потерпілого ОСОБА_9 в руках якого знаходився мобільний телефон марки Vivo-2015. В цей час у нього виник умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, неповнолітній ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та умисно, з корисливого мотиву, відкрито викрав, а саме, вирвав з руки, мобільний телефон марки Vivo-2015 вартістю 2962 грн. 41 коп., який належать останньому.

Після вчинення злочину неповнолітній ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , майнової шкоду на суму 2962 грн. 41 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто - у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор надала суду угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання винуватості від 03.11.2021 року, яку прокурор просила затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України; виконати покарання передбачене угодою.
Також, сторонами угоди визначено узгоджененими покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а сааме за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України..
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 03.11.2021 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні прокурор та захисник також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 03.11.2021 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є не тяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 03.11.2021 року вимогам ст. ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Окрім того суд враховує досудову доповідь про неповнолітнього ОСОБА_3 ..
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
Суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 03 лтстопада 2021 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 03 листопада 2021 року, укладену між укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати .
Речові докази по справі: мобільний телефон марки Vivo-2015 залишити потерпілому ОСОБА_9 як власнику;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1