Справа № 548/896/19
Провадження №1-кс/548/19/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2022 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районого суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого ,-

ВСТАНОВИВ:
11.01.2022 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про відвід слідчого мотивуючи її тим, що вона ОСОБА_4 є потерпілою у кримінальному провадженні №0000414, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2018 р. за фактом невиконання ОСОБА_5 рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2014 року про стягнення моральної шкоди, завданої смертю сина, ОСОБА_6 .

Заявниця вказує, що по зазначеному кримінальному провадженню №0000414 слідчим ВП №2 Лубенського РВП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_7 не здійснено належного досудового розслідування, оскільки досудове розслідування триває з 11.09.2018 р., тобто більше трьох років, але за цей час слідча обмежувалась лише направленням формальних запитів про наявність офіційних доходів та майна ОСОБА_5 , проте фактично не здійснювала встановлення факту приховування неофіційних доходів (в т.ч. від незареєстрованої підприємницької діяльності), пошук та допит відповідних свідків.

Слідчою ОСОБА_7 не здійснено будь-яких дій для отримання доказів того, що ОСОБА_5 є працездатною особою, свідомо на офіційну роботу не працевлаштовується, до центру зайнятості не звертається, «прикривається» доглядом за непрацездатною бабусею, проте фактично догляд не здійснює, займається незареєстрованою підприємницької діяльності з надання послуг СТО. Таким чином, ОСОБА_5 без поважної причини умисно продовжує не виконувати рішення суду, що набрало законної сили.

Слідчим ОСОБА_7 не надано належної правової оцінки доказам, наданим потерпілим, зокрема не взято до уваги відеозапис розслідування телерадіокомпанії «ЛТАВА» у 2017 році, відповідно до якого чітко простежується зайняття ОСОБА_5 підприємницькою діяльністю та отримання доходів від надання послуг СТО.

Слідчий ОСОБА_7 неодноразово зверталася до суду з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, мотивуючи дані клопотання необхідністю проведення певних слідчих дій, проте такі дії фактично не здійснювала.

Бездіяльність слідчої ОСОБА_7 призвела до того, що слідчий суддя ОСОБА_8 ухвалою від 09 вересня 2021 року відмовив у продовженні строків досудового розслідування. При цьому слідчий суддя вказав, що «протягом двох останніх років ніякі слідчі дії по даному кримінальному провадженні не проводилися. Слідчим лише направлялися запити до різних органів з метою з`ясування фінансового стану ОСОБА_5 . Слідчим ОСОБА_7 у клопотанні не зазначено, які саме слідчі та розшукові дії необхідно провести по даному кримінальному провадженню, не наведено будь-яких конкретних обставин, які б могли вплинути на ефективність досудового розслідування. Слідчим суддею 4 рази продовжувався строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, проте вказана обставина на результативність слідства не вплинула.Зазначені слідчим підстави для продовження строку досудового розслідування мають формальний характер».

Постановою від 15.09.2021 року слідчим ОСОБА_7 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000414.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Таким чином, слідчим ОСОБА_7 при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова була такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

І лише після подачі ОСОБА_4 як потерпілим скарги слідчому судді на постанову про закриття провадження дане кримінальне провадження ухвалою від 14.12.2021 р. було відновлено.

На думку потерпілої, слідчим ОСОБА_7 не вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини у справі, не здійснено заходів, щодо збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування документів, інших відомостей, необхідних для розслідування кримінального провадження, що викликає сумнів у її неупередженості, у зв`язку з чим просить її відвести.

В судове засідання особа, яка подала заяву ОСОБА_4 не з`явилася, але її представник адвокат ОСОБА_3 підтримала заяву та просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підстави для відводу прокурора, слідчого закріплені у ст. 77 КПК України, згідно якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Згідно статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За змістом ч.2 ст.81 КПК України відводи під час досудового розслідування, за винятком відводів слідчому судді, розглядає слідчий суддя.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що законодавством передбачено порядок та підстави відводу слідчого, як окремої процесуальної фігури, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_4 задоволити , а саме відвести слідчого СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні №0000414 від 11.09.2018 року за ст. 382 ч. 1 КК України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 26, 77, 214, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого ,- задовольнити.

Відвести слідчого СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні №0000414 від 11.09.2018 року за ст. 382 ч. 1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1