печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської обласної прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000432 та забов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської обласної прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000432 та забов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 06.11.2021 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вилучено автомобіль марки «LEXUSGS300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 та визнано його речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки арешт на тимчасово вилучене майно накладено не було, вищевказаний автомобіль має бути повернуто його законному володільцю.

Особа, яка звернулась зі скаргою у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Проте, адвокатом подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий/прокурор у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. Проте, прокурором було подано заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заперечив, просив відмовити.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність осіб, які не з`явилися, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази в її обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000432 від 06.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

З матеріалів скарги та долучених до неї документів, зокрема, ухвали слідчого судді від 11.01.2022 вбачається, що 06.11.2021 в ході проведення огляду місця ДТП оглянуто та вилучено автомобіль марки «LEXUSGS300», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл «LONCIN LX250-12C», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів с. Борисів, пров. Боженка, 23, Фастівського району, Київської області.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року у справі № 757/68681/21-к накладено арешт на автомобіль марки «LEXUSGS300», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл «LONCIN LX250-12C», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Так, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про те, що в задоволенні скарги слід відмвити, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року у справі № 757/68681/21-к накладено арешт автомобіль марки «LEXUSGS300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про повернення якого просить заявник.

Керуючись ст. ст. 26, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської обласної прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000432 та забов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1