Провадження № 1-кс/643/5730/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.12.2021 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суд м. Харков ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002179 від 24.04.2020,-
ВСТАНОВИВ:

З наданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0002179 від 24.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бєльці республіки Молдова, громадянин України, який має середню освіту, одружений, не працевлаштований, у силу ст. 89 КК України не судимий, без місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , якого 22.12.2021 затриманого в порядку ст. 208 КПК України та 23.12.2021 повідомлено про підозру.

Відповідно до протоколу затримання від 22.12.2021 у ОСОБА_5 було виявлено вилучено: грошові кошти у сумі 2200 гривень, 11 купюр по 200 гривень ВЦ 1222321, КМ 5203606, КБ 0867676, ТИ 0200546, КИ 4660610, ХА 10932375, ТЄ 9222659, УЙ 0095066, СБ 4914168, ЕЮ 6348063, ТЖ 5415126, які ОСОБА_5 видав добровільно з нагрудного карману куртки; грошові кошти у сумі 800 гривень, купюрою 500 гривень ЄГ 6845968, 200 гривень ЗЄ 6869581, 50 гривень ФВ 3540520; СБ0639898, банківські картки «МОНОБАНКУ» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та ключі від квартири у кількості 3 штук та ключ від домофону; мобільний телефон ТМ «Xiomi» emei: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 . Також під час обшуку ОСОБА_5 з його лівої та правої руки були зроблені змиви на ватні тампони.
Слідчий зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон, містить у своїй пам`яті інформацію, про протиправну діяльність пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, а також про осіб, які є постачальниками та кінцевими збувачами наркотичних засобів. Зняття вказаної інформації шляхом копіювання не можливо у зв`язку з великим обсягом інформації. Для перевірки вказаних фактів необхідно проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій, що також потребує певного часу. Крім того, враховуючи, що досудовим розслідування задокументовано протиправну діяльність ОСОБА_5 пов`язану з незаконним збутом наркотичних засобів, є підстави вважати, що виявлені грошові кошти здобуті злочинним шляхом від незаконного збуту наркотичних засобів, а вилучена техніка придбана за кошти здобуті злочинним шляхом, тому підлягає вилученню, оскільки санкція статті передбачає конфіскацію майна.
Прокурор ОСОБА_3 подала заяву в якій клопотання підтримала та просила розглянути без її участі.
Захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат - ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив частково відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначив, що вилучені під час особистого обшуку ключі та банківські картки «Монобанк» не містять у собі ознак речових доказів. Крім того додав, що банківські картки самі по собі не є грошовими коштами, що підлягають конфіскації у разі ухвалення вироку.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.171 КК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання направлено до суду поштою 23.12.2021, тобто на наступний робочий день після проведення особистого обшуку підозрюваного, тому строк для подачі клопотання слідчим дотримано.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження зареєстроване 24.04.2020 за №0002179 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України».
За підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення 22.12.2021, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , якому 23.12.2021 слідчим, за погодженням з прокурором, належним чином повідомлено про підозру.
Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що в даному випадку стороною обвинувачення наведено достатнє обґрунтування на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, проведення особистого обшуку особи здійснювалось після її затримання, в порядку ст.208 КПК України, вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, доказів, які б вказували на безпідставність вилучення майна під час розгляду клопотання не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним майном, яке є предметом даного клопотання, а деяке вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 КПК України, оскільки воно могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Також, у відповідності до п.3 ч.2, ст.170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно з приписами ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ч.2 ст.307 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.
Аналіз викладеного законодавства і обставини справи свідчать, що є передбачені законом підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого щодо необхідності накладення арешту на вилучене під час особистого обшуку у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме на: грошові кошти у сумі 2200 гривень, 11 купюр по 200 гривень ВЦ 1222321, КМ 5203606, КБ 0867676, ТИ 0200546, КИ 4660610, ХА 10932375, ТЄ 9222659, УЙ 0095066, СБ 4914168, ЕЮ 6348063, ТЖ 5415126, які ОСОБА_5 видав добровільно з нагрудного карману куртки; грошові кошти у сумі 800 гривень, купюрою 500 гривень ЄГ 6845968, 200 гривень ЗЄ 6869581, 50 гривень ФВ 3540520; СБ0639898, мобільний телефон ТМ «Xiomi» emei: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 ; змиви на ватних тампонах з лівої та правої руки ОСОБА_5 .
Разом з цим, суд погоджується з доводами захисника підозрюваного щодо відсутності правових підстав для накладення арешту на вилучені банківські картки «МОНОБАНКУ» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ключі від квартири у кількості 3 штук та ключ від домофону, оскільки слідчим не доведена наявність підстав вважати що ці речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема, те що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі набуті кримінально протиправним шляхом.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002179 від 24.04.2020 задовольнити частково.
З метою збереження доказів та можливої конфіскації майна майна як виду покарання накласти арешт на вилучене під час особистого обшуку у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме на: грошові кошти у сумі 2200 гривень, 11 купюр по 200 гривень ВЦ 1222321, КМ 5203606, КБ 0867676, ТИ 0200546, КИ 4660610, ХА 10932375, ТЄ 9222659, УЙ 0095066, СБ 4914168, ЕЮ 6348063, ТЖ 5415126, які ОСОБА_5 видав добровільно з нагрудного карману куртки; грошові кошти у сумі 800 гривень, купюрою 500 гривень ЄГ 6845968, 200 гривень ЗЄ 6869581, 50 гривень ФВ 3540520; СБ0639898, мобільний телефон ТМ «Xiomi» emei: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 ; змиви на ватних тампонах з лівої та правої руки ОСОБА_5 .
У накладенні арешту на вилучені банківські картки «МОНОБАНКУ» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , ключі від квартири у кількості 3 штук та ключ від домофону відмовити, та негайно повернути володільцю відповідну частину тимчасово вилученого майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1