Справа № 162/468/21
Провадження № 1-кп/162/87/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2021 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 21.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204, про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деревок Любешівського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого, а саме:
1)вироком Любешівського районного суду Волинської області від 24.01.2011 за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.09.2014 звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий строк 4 місяці 14 днів;
2) вироком Любешівського районного суду Волинської області від 18.10.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 25.09.2020 звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий строк 2 місяці 20 днів,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 20 червня 2021 року близько 21 години 30 хвилин, зайшовши шляхом вільного доступу на територію домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення недоторканості чужого житла, без дозволу законного власника, шляхом зриву металевої скоби та відчинення дверей незаконно проник до житлового будинку за вказаною адресою, чим порушив гарантоване кожній особі право на недоторканість житла, передбачене ст. 30 Конституції України, де й перебував до моменту його виявлення іншими особами до 22 години того ж дня.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, у повному обсязі. Показав, що дійсно незаконно проник до житла ОСОБА_4 , оскільки втомився та зайшов відпочити. Просив суворо його не карати, обравши покарання у виді штрафу.

З копії будинкової книги за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається що у цьому будинку зареєстрована одна особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п 73-76).

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п.72).

Відповідно до довідки старости Любешівської селищної ради В. Шостака від 15.07.2021, ОСОБА_9 , який є племінником ОСОБА_4 , з 2017 року здійснює догляд, управління та користується її господарством за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п.77).

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме скоїв незаконне проникнення до житла.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ч.2 ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання. Разом з тим, він повністю визнав свою винуватість у скоєному, щиро розкаявся, працює неофіційно (зі слів), на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває (а.к.п.96).

Суд враховує і позицію потерпілої сторони, яка в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_4 немає жодних претензій до обвинуваченого, пробачила йому, тому просила обрати йому покарання у виді штрафу.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Суд вважає за необхідне виключити обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, - рецидив кримінальних правопорушень, яка зазначена в обвинувальному акті, враховуючи що вимогами ч. 1 ст. 67 КК України передбачено обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів. Відповідно до ч.3 ст. 67 цього Кодексу, суд не може визнати такими, що обтяжують покарання обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Така обставина, яка обтяжує покарання - рецидив кримінальних правопорушень у ч.1 ст. 67 КК України відсутня.

На підставі викладеного, враховуючи зазначені обставини, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, у виді штрафу в максимальному розмірі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1