УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2021 Справа №607/3533/16-к

Тернопільський міськрайонним суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, під час судового розгляду кримінального провадження № 000091, стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190, ч.1,3 ст. 358 КК України, розглянувши клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

встановив:
Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. У поданому клопотанні зазначено: «Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у листопаді 2006 року, у неустановленому досудовим розслідуванням місці, вніс завідомо неправдиві відомості у документ, який видається військовою частиною та надає права, - довідку про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва від 17 лютого 1994 року за № 52, про те, що 31 січня 1994 року ОСОБА_4 нібито отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, забійну рану лобнової ділянки, ретроградну амнезію йдучи з роботи додому, тобто при виконані обов`язків пов`язаних із військовою службою, з метою її використання, чим вчинив підроблення іншого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його, а саме, злочин, передбачений ч.1 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), він же, 22 листопада 2006 року, перебуваючи у приміщеннях поліклініки та військового шпиталю військової частини НОМЕР_1 , що розташовані у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (станом на АДРЕСА_3 ) відповідно, задля проходження медичного обстеження подав медичні документи, у тому числі підроблену ним довідку про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва від 17 лютого 1994 року за №52, чим вчинив використання завідомо підробленого документу, а саме злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), він же, 03 вересня 2007 року, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном ввів в оману Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що розташоване у м. Тернопіль на майдані Волі, 3, повідомивши неправдиві відомості про те, що нібито отримав травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, а відтак має право на пенсію по інвалідності, як ветеран війни інвалід війни, та з 01 жовтня 2007 року по 31 березня 2016 року незаконно заволодів чужим майном бюджетними грошовими коштами на загальну суму 58737 гривень 49 копійок та надалі, 01 вересня 2008 року, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном ввів в оману ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований по АДРЕСА_4 , повідомивши неправдиві відомості про те, що нібито отримав травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, а відтак має право на виплату одноразової грошової допомоги, внаслідок чого останньому 25 грудня 2008 року перераховано на вклад № НОМЕР_2 у ВАТ «Ощадбанк» № 6362 грошові кошти у сумі 33072 гривні одноразової грошової допомоги, якими він розпорядився на власний розсуд, чим повторно вчинив шахрайство - заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI (270-17) від 15.04.2008).

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Вигода Гусятинського району Тернопільської області, житель

АДРЕСА_5 , українець, громадянин України, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI (270-17) від 15.04.2008), ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001).

Виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- архівною довідкою №179-2/274 від 04.03.2014;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 01.07.2015;

- протоколом огляду медико - експертної справи ОСОБА_4 ;

- протоколами огляду книги наказів командира військової частини;

- протоколом огляду медичної картки стаціонарного хворого №5475;

- протоколом огляду документів на підставі яких ОСОБА_4 було призначено та виплачується підвищення до пенсії;

- протоколом огляду документів на підставі яких ОСОБА_4 було виплачено одноразову допомогу;

- протоколом огляду книг наказів командира військової частини НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №627/628/15-22 від 22.12.2015;

- довідкою з ІНФОРМАЦІЯ_3 №10/2/397 від 21.01.2016

та іншими матеріалами в їх сукупності.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України. Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно

ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри (30.03.2016 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру), а також наявність ризиків визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

переховуватися від суду 20.12.2018 ОСОБА_4 під розписку повідомлений про проведення 06.02.2019 судового засідання з розгляду обвинувального акту стосовного останнього, однак у вказаний час на засідання не прибув та у подальшому по даний час на жодне засідання не прибуває.

06.02.2019 ухвалою суду до ОСОБА_4 застосовано привід, однак відповідно до повідомлення працівників Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснити привід ОСОБА_4 в суд не представилося можливим, оскільки останній за місцем свого проживання відсутній та де перебуває на даний час не відомо.

Слід зауважити, що 08.02.2016 була винесена постанова про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук та 23.02.2016 відносно ОСОБА_4 судом обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі з`являтися до суду.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При визначені суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку сторони обвинувачення розмір застави ОСОБА_4 необхідно встановити у розмірі не менше 38420 гривень з покладенням на останнього наступних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Чортків без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Чортківського районного відділу Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю».

Прокурор ОСОБА_3 оголосив короткий виклад клопотання та пояснив, що підтримує його повністю із мотивів наведених у ньому.

Обвинувачуваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із взяттям під варту. Він пояснив, що зобов`язується сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки та не переховуватись від суду.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що заперечує щодо клопотання прокурора, оскільки не обґрунтовано обставин, котрі б свідчили про неможливість запобігти ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Ознайомившись із клопотанням сторони обвинувачення, наявними матеріалами судового провадження, заслухавши доводи та пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В порядку ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1,3 ст. 358 КК України, що слідує із реєстру матеріалів досудового розслідування долученого до обвинувального акту. Однак суд звертає увагу на те, що згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Крім цього прокурором доведено, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду оскільки, 20.12.2018 року ОСОБА_4 під розписку повідомлений про проведення 06.02.2019 року судового засідання з розгляду обвинувального акту стосовного останнього, однак у вказаний час на засідання не прибув та у подальшому по даний час на жодне засідання не прибував.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Щодо наявності підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку що наявні всі передбачені законом підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не пов`язаного із ізоляцією від суспільства, а тримання під вартою буде невиправданим.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ в справі «Чахла проти Сполученого Королівства», відповідно до якого «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Згідно ч. 4 ст. 28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Тривалість тримання під вартою повинна бути виправданою, обґрунтованою як складністю кримінального провадження, так і наявністю ризиків (ст. 177 КПК України) інакше судові рішення не відповідатимуть нормам КПК і вимогам практики ЄСПЛ.

ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

На думку суду для запобігання ризикам вказаним у клопотанні прокурора достатньо застосування домашнього арешту в нічний час із покладенням відповідних обов`язків, котрі унеможливлять спроби переховування від суду.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

З метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків згідно ст. 42 КПК України, запобігання можливому переховуванню від суду, із врахуванням особи обвинуваченого, стану здоров`я, віку, наявності постійного місця проживання стійких, майнового стану, тяжкості інкримінованого йому злочину, інших характерезуючих ознак, суд вважає за доцільне ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний із покладенням відповідних обов`язків, строком на два місяці враховуючи хід кримінального провадження.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 8, 22, 42, 94, 177, 183, 198, 331 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити частково. ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_5 , на два місяці до 29 жовтня 2021 року в нічний час з 22 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора; повідомляти прокурору про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 29 жовтня 2021 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно - не пізніше 22 год. 00 хв. 30 серпня 2021 року прибути до місця свого проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, строк дії ухвали закінчується 29 жовтня 2021 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1