Справа № 610/3024/21
провадження № 1-в/610/276/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія в режимі відеоконференції з Державною установою «Покровська виправна колонія (№17)» заяву ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, із врахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2018, до 10-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого йому належного майна. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2019 зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.08.2013 по 25.04.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

відбуваючого покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)»,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , в якому він просив зарахувати йому у строк покарання строк з 2006 до 2009 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ст. 72 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовільнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки йому вже зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Представник ДУ «Покровська виправна колонія (№ 17)» у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника адміністрації установи.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання представника колонії не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2015 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання призначеного покарання вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2013, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією особистого належного йому майна. Строк покарання за цим вироком обчислюється з 25.08.2013. Вирок набрав законної сили 25.04.2015 (а.с. 43 особової справи).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2016 на підставі ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 25.08.2013 по 25.04.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 46 особової справи).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2018 визначено порядок застосування покарання ОСОБА_4 за вироками Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2014 року та Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2015 року. На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна призначене ОСОБА_4 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2014 року поглинути покаранням у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, призначене вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2015 року та остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна (а.с. 49 особової справи).

Як вбачається з копії вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2013, ОСОБА_4 раніше судимий вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2008 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.10.2012 по відбуттю строку покарання (а.с. 19 особової справи).

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст.72КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2ст.5КК України не допускається.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст.72КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2016 на підставі ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 25.08.2013 по 25.04.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Після 25.04.2015 попереднє ув`язнення до ОСОБА_4 не застосовувалось.

Крім того за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2008 ОСОБА_4 відбув покарання повністю. До покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2015, вказане покарання не приєднувалось.

На підставі викладеного заява ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки питання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання вже вирішено ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2016.

Керуючись ст. 372, ч.6 ст.9, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.72 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 08.10.2021.

Суддя ОСОБА_1