Справа №498/29/22
Провадження по справі №1-кс/498/1/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року смт. Велика Михайлівка Одеська область
Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні №0000004 від 15.01.2022 року т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором ОСОБА_4 клопотання про арешт майна,-
ВСТАНОВИЛА:
17 січня 2022 року т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у зв`язку з тим, що 15.01.2022 до чергової частини відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 про те, що 15.01.2021 року близько 02:20 години по вул.Центральній смт.Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області невідома особа нанесла їй тілесні ушкодження.
Відомості про даний факт внесено до ЄРДР за №0000004 від 15.01.2022 року про вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
15.01.2022 року під час огляду місця події, а саме території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено одну перчатку помаранчевого кольору та зроблено змиви речовини бурого кольору за допомогою марлевого тампону. При огляді вищевказаних речей, було встановлено, що на них збереглися сліди кримінального правопорушення.
Дізнавач повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання, до судового засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявне його клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання за відсутності дізнавача, прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду та їх неприбуття відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вважаю, що клопотання має бути задоволено, виходячи з наступного.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000004 від 15.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Також, судом враховано те, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
З огляду на вищезазначене, виникла необхідність накласти арешт та вилучити в розумінні п.1 ч.2 ст.167 КПК України знаряддя вчинення кримінального правопорушення (проступку) та предмети на яких збереглися сліди кримінального правопорушення (проступку), а саме: одну перчатку помаранчевого кольору, марлевий тампон, на якому зроблено змиви речовини бурого кольору, які 15.01.2022 року було вилучено під час огляду місця події, а саме території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , до вирішення питання по суті.
Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження (проступку), вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами, зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя-
постановила:
Клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні №0000004 від 15.01.2022 року, про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на майно, а саме: одну перчатку помаранчевого кольору, марлевий тампон, на якому зроблено змиви речовини бурого кольору, при огляді яких було встановлено, що на них збереглися сліди кримінального правопорушення, які 15.01.2022 року було вилучено під час огляду місця події, а саме території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , до вирішення питання по суті.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1