Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2021 року про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

Згдіно ухвали слідчого судді, слідча звернулася з клопотанням, в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У клопотанні вказано, що близько 22 год 20 хв 10.09.2021, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

В цей самий день, час і місці, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , зайшли до під`їзду вищевказаного будинку та підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності лежить ОСОБА_11 , пересвідчившись, що всередині нікого немає, відчинивши за допомогою невстановлених слідством сторонніх предметів замок, незаконно проникли до вказаної квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у вищезазначеній квартирі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, повторно оглянувши її, звідки таємно намагалися викрасти грошові кошти та будь-яке інше цінне майно, належне власниці квартири ОСОБА_11 , частину з якого склали до сумки чорного кольору.

Однак, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , оскільки їх протиправні дії були викриті та припинені працівниками поліції.

Крім того, близько 02 год 40 хв 10.09.2021, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в одній з кімнат вищевказаної квартири, у шафі, помітили важливі особисті документи, належні власниці квартири, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_1 , виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області 20.05.2000, державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_11 серії ЖТ 08-12 №000600, свідоцтво на право приватної власності на житло на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_2 від 07.12.1998, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 , на ім`я ОСОБА_11 , договір №215 між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 на обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , конверт жовтого кольору з надписом: «1.Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 . Договір №2115 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. 3. Свідоцтво № НОМЕР_2 про право власності на житло».

В цей же день, час та місці у ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаними документами, реалізуючи який, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 , перебуваючи у вказаному місці за вищевказаних обставин, знаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, шляхом таємного викрадення незаконно заволоділи вищевказаними важливими особистими документами, які належать потерпілій ОСОБА_11 .

Слідчий вказує, що своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України. Крім того, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими особистими документами шляхом таємного викрадення, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.З ст.357 КК України.

Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_15 ; протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_19 ; протоколом огляду місця події від 11.09.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 ; протоколом огляду предметів від 11.09.2021.

Крім викладеного, у клопотанні слідчим вказано про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Орган досудового розслідування вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2021 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.11.2021 включно.

Визначено розмір застави для забезпечення ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн (сорок п`ять тисяч чотириста гривень) яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира та у разі внесення застави покладено відповідні обов`язки, передбачені КПК України.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_6 . Посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права; неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними; невідповідності висновків суду обставинам справи. Підозрюваний ОСОБА_8 : має постійне місце проживання та реєстрації; міцність соціальних зв`язків, позитивно характеризується. Вказані обставини не були враховані слідчим суддею, що призвело до помилкового обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Наразі в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які прямі допустимі докази які би вказували на вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину. Таким чином всі матеріали справи, і загалом все обвинувачення базується лише на припущеннях сторони обвинувачення та на даних не підтверджених жодним доказом. Наразі відсутні будь-які виняткові обставини обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього. Вказує, що жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_8 ні стороною обвинувачення, ні судом не було вказано, тому вказана ухвала є помилковою, оскільки без будь-яких конкретних ризиків щодо ОСОБА_8 було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому ухвала підлягає скасуванню.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та прокурор зазначили, що підозрюваний ОСОБА_8 вніс заставу, та його було звільнено з-під варти. Захисник зазначив, що підозрюваний не бажає приймати участі в судовому засіданні апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення захисника та прокурора, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження строку дії застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею встановлено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра будується на зібраних органом досудового розслідування на даній стадії кримінального провадження доказах, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_15 ; протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_19 ; протоколом огляду місця події від 11.09.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 ; протоколом огляду предметів від 11.09.2021.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, тобто, у закінченому замаху на крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, санкція статті за яку передбачає покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а також у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років. Вказані кримінальні правопорушення були виявлені на стадії незакінченого замаху, оскільки особи, які підозрюються у їх вчиненні, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінальних правопорушень до кінця, оскільки були виявлені працівниками поліції на місці їх вчинення. Слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке кому загрожує, відсутність міцних соціальних зв`язків, легальних джерел доходів, що також обґрунтовує ризик продовження ним злочинної діяльності з вчинення корисливих злочинів з метою здобуття засобів для існування. Крім того слідчим суддею встановлено, що наразі ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину перебуває у суді.

З огляду на зазначене, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним вище.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором наявність можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про те, що більш м`який запобіжних захід може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження та запобігти наведеним вище ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що досудовим слідством не доведено причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, про відсутність обгрунтованої підозри та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Не можуть бути враховані як однозначна підстава для застосування більш м`якого запобіжного заходу і доводи апеляційної скарги захисника про позитивні характеристики підозрюваного, наявність постійного місця проживання, оскільки такі дані були враховані слідчим суддею та не впливають в даному випадку на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

З огляду на наведене, а також враховуючи те, що підозрюваний на час апеляційного розгляду фактично перебуває під іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з обмеженням волі - заставою, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні та можливості його продовження.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: