Справа №639/532/22
Провадження №1-в/639/84/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2021 р. (з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 01.02.2022 р.) за ч. ч. 1, 2 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 70, ст.. 72 КК України до 3 років 12 днів позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі статті 82 КК України.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_4 зазначає, що має на утриманні бабусю ОСОБА_5 , 1939 року народження, на теперішній час став на шлях виправлення, у зв`язку з чим просить прийняти рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на той факт, що засуджений ОСОБА_4 під час утримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до праці не залучався, має стягнення від 16.04.2021 р. у вигляді поміщення в карцер на 7 діб, відомостей про погашення якого матеріали особової справи не містять, заохочень не має, проаналізовані судом матеріали особової справи не дають підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для застосування вимог ст. 82 КК України

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2021 р. за ч. ч. 1, 2 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 70, ст.. 72 КК України до 3 років 12 днів місяців позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.02.2022 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2021 року змінено в частині способу призначення остаточного покарання, в частині розміру остаточного покарання залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 01.02.2022 року.

Початок строку: 12.11.2020 року. Кінець строку: 23.11.2023 року.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 , наданої ДУ «Харківський слідчий ізолятор», встановлено, що ОСОБА_4 прибув до державної установи «Харківський слідчий ізолятор» 12.11.2020 року. За час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 1 раз порушив вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку порушує, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності (рішення від 16.04.2021 р., стягнення у виді карцеру на 7 діб). Адміністрацією установи не заохочувався.

Відомостей про залучення ОСОБА_4 до суспільно-корисної праці матеріали особової справи не містять, про відсутність такого залучення підтвердив і сам засуджений в судовому засіданні.

Вимогами ч. 3 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з пунктом 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Приписами ч. 1 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, що відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З наданих до суду характеризуючих матеріалів встановлено, що засуджений ОСОБА_4 формально посередньо характеризується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», 1 (один) раз на засудженого накладалося стягнення за зберігання заборонених предметів. Будь-яких заохочень засуджений не має.

До суспільно-корисної праці ОСОБА_4 не залучається та участь у роботах з благоустрою території установи не приймає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, а тому відсутні правові підставі для застосування до нього вимог ст. 82 КК України та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з чим клопотання засудженого ОСОБА_4 є незаконним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 82 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2021 р. (з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 01.02.2022 р.) більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 539 КПК України роз`яснити засудженому, що розгляд повторного клопотання з цього самого питання може мати місце не раніше як через 1 (один) рік з дня винесення ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23.02.2022 р.

Суддя ОСОБА_1