Справа № 199/403/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, м. Астрахань, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

якому 20 січня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2022 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в обґрунтування якого посилається на те, що 20 січня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, яка полягає в тому, що 19 січня 2022, приблизно о 13:15 год. ОСОБА_4 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , що огороджене парканом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, відчинив металеву хвіртку від`єднавши металевий ланцюг від металевої труби, що з`єднує ворота та хвіртку, зайшов у двір, тим самим проник до сховища, а саме на територію вищевказаного домоволодіння, звідки викотив будівельну оцинковану тачку через хвіртку та покинув місце скоєння кримінального правопорушення. Своїми умисним діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №209 від 19.01.2022 року на загальну суму 1553,28 гривень. За викладених обставин, враховуючи особу підозрюваного, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України (переховування від органу органів досудового розслідування та/або суду, вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення), слідчий просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання із підстав, викладених у ньому, та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволенні клопотання не заперечував, факти скоєння інкримінованого кримінального правопорушення визнав.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, суд враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

За змістом ст.ст.176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000042, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та розпочатого за фактом крадіжки 19 січня 2022 року о 13 годині 30 хвилин з території домоволодіння АДРЕСА_2 особистого майна ОСОБА_6 .

20 січня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, за який підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри підтверджується копією рапорту працівника поліції, копіями протоколів огляду від 19 січня 2022 року, копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , копією протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , копіями протоколів пред`явлення особи для впізнання, а також іншими матеріали клопотання у їх взаємозв`язку та сукупності.

Також, на думку суду, доведеними є зазначені в клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який раніше судимий, обґрунтованим є висновок, що ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання. А з огляду на відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку, наявність у нього судимості за вчинення корисливих злочинів та скоєння нового злочину проти власності через невеликий проміжок часу після ухвалення судом обвинувального вироку відносно нього за вчинення аналогічного злочину проти власності, ОСОБА_4 вочевидь на шлях виправлення не став та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, заявлений в клопотанні ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тому з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до нього, є тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінально караних діянь, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є недоцільним.

При цьому відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним, його майнового та сімейного стану, даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених даним кодексом, в мінімальному розмірі з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, а саме в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 49620 гривень, та в разі внесення застави покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 20 березня 2022 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 49620 гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будуть покладені наступні обов`язки:

-не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати до слідчого, прокурора або до суду на кожний виклик.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1