печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0006084, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0006084.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, заявник вказав наступне.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2018 у справі № 461/3021/18 було накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «TOYOTA» модель «HILUX», тип ПІКАП, № шасі НОМЕР_1 , 2012 року випуску. Так, на думку заявника, висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положення КПК України та усталеній практиці ЄСПЛ. Транспортний засіб ОСОБА_4 було придбано 27.04.2018 на підставі договору купівлі-продажу в офіційного дилера автомобілів Toyota в Україні автосалоні Гранд мотор (ТОВ «Гранд мотор») в м. Хмельницькому за 485 000 грн., а відтак ОСОБА_4 є законним власником транспортного засобу (законним набувачем), який було придбано та зареєстровано в законний спосіб. Заявник наголосив на тому, що арешт на транспортний засіб триває понад три з половиною роки, чим порушує право законного набувача володіти та розпоряджатися майном.

Заявник у судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Водночас від заявника надійшла заява, в якій він просив розглядати клопотання про скасування арешту майна без його участі.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно, у судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, положень ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Постановою прокурора від 10.07.2019 об`єднано матеріали досудових розслідування у кримінальних провадження № 0006084, № 0004208, та присвоєно їм єдиний номер № 0006084.

В рамках кримінального провадження № 0004208 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2018 у справі № 461/3021/18 було накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «TOYOTA» модель «HILUX», тип ПІКАП, № шасі НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

Так, слідчим суддею зроблено висновок, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження може призвести до настання наслідків, зокрема подальшого відчуження майна іншим особам, що перешкоджатиме збереженню речових доказів.

Водночас заявником вищезазначених висновків слідчого судді жодним чином не спростовано, доказів необґрунтованості накладення арешту не надано.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацем 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, а тому не знаходжу підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0006084 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1