ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000209 від 03.03.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, дітей на утриманні не має, працюючого вантажником - експедитором ПП « ОСОБА_5 », який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є інвалідом, раніше судимого:
- 21.02.2000 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 142 ч. 2 КК України, до 5 років позбавлення волі;
- 06.04.2005 Житомирським районним судом за ст. 186 ч. 3 КК України, до 4 років позбавлення волі;
- 31.05.2010 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 02.10.2013 умовно-достроково (невідбутий строк 8 місяців 6 днів);
- 17.12.2014 Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 164 ч. 1, ст. 71, 72 КК України, до 9 місяців позбавлення волі, звільнився 17 вересня 2015 року по відбуттю строку покарання;
- 03.08.2016 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 190 ч. 2 КК України, до штрафу 850 грн., штраф сплачений в повному обсязі 08.09.2016,
у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_4 02 березня 2019 року близько 19 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард «Роял Кредит», який розташований по вул. Галафєєва, 18 в м. Фастів Київської області, помітив на столі експерта-оцінювача, за яким сиділа його знайома ОСОБА_6 , належний родичці останньої ОСОБА_7 мобільний телефоном «HUAWEI Y6 Pro», яким вирішив заволодіти шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконав свою знайому ОСОБА_6 передати йому тимчасово для здійснення дзвінка мобільний телефон «HUAWEI Y6 Pro», який він пообіцяв повернути. Отримавши вказаний мобільний телефон від своєї знайомої ОСОБА_6 , приховавши свій намір не повертати їй мобільний телефон, ОСОБА_4 з цим пристроєм, з якого почав здійснювати дзвінок, вийшов з приміщення ломбарду, та, переконавшись, що знаходиться поза полем зору останньої, втік, розпорядившись цим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 , яка є власником мобільного телефону та тимчасово передала його в користування своїй родичці ОСОБА_6 , на суму 2 200 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він дійсно перебуваючи в приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард «Роял Кредит», який розташований по вул. Галафєєва, 18 в м. Фастів Київської області, помітив на столі своєї знайомої телефон та попросив її дати цей телефон під виглядом необхідності здійснення виклику та обіцяв повернути. ОСОБА_6 дала йому телефон, він здійснив виклик і вийшов з ломбарду та не повернувся. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 визнав у повному обсязі. Зазначив, що за телефон отримав в подальшому грошові кошти, які витратив на придбання продуктів харчування. У вчиненому розкаявся, засуджує свої дії та просив його суворо не карати.
Враховуючи вищевикладене, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше судимий, покарання відбув повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З висновку досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Фастівським міськрайонним відділом з питань пробації Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області від 01.08.2019 вбачається, що рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення є високим. Обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та мав покарання у виді позбавлення волі. Від моменту останнього притягнення до кримінальної відповідальності минуло 2 роки 11 місяців. За теперішнім обвинуваченням має місце повторність злочину. Правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинено умисно та з корисливих мотивів, задля власної вигоди. Є підстави вважати, що обвинувачений може вчинити насильницькі дії., враховуючи, що злочини, які він вчиняв раніше носили насильницький характер, тому рівень ризику та небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Іншою інформацією про можливі факти насильницьких дій орган пробації не володіє, однак беручи до уваги історію правопорушень обвинуваченого, його спосіб життя, він раніше неодноразово судимий, що дає підстави вважати, що обвинувачений належних висновків не зробив та продовжує вчиняти правопорушення, тому Фастівський міськрайонний відділ вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк без обов`язкового застосування до нього заходів соціально-виховного впливу з метою набуття позитивних емоційно-вольових навичок неможливе.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, позицію потерпілої ОСОБА_7 , висловлену в заяві до суду, яка просила не застосовувати щодо нього покарання у виді штрафу та призначити більш суворе покарання, дані про особу ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
При цьому, в даному випадку, враховуючи, що ОСОБА_4 хоча раніше судимий, проте покарання відбув повністю, позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований, повністю визнав свою вину у вчиненому та цивільний позову потерпілої, суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням максимального іспитового терміну.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням призначеного покарання запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби скасувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнав у повному обсязі.
З огляду на зазначене суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов підлягає задоволенню, оскільки їй неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду, яка не відшкодована, але документально підтверджена, а тому з обвинуваченого необхідно стягнути на користь потерпілої матеріальну шкоду в розмірі 2 200 грн.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3( три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 ( три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 03.02.2022.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту у певний період доби - скасувати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 заявлений до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) грн. задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_8