ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/5614/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3602/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року клопотання прокурора задоволено та застосовано до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.01.2022 року. Крім того, вказаною ухвалою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_16 , та у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_17 .
Захисник обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу щодо обвинувачених скасувати та постановити нову, якою обрати обвинуваченим запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу. Судом не враховано, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має постійну роботу. ОСОБА_12 має постійне місце проживання, позитивну характеристику, не судимий, має постійну роботу. ОСОБА_13 також має постійне місце проживання, позитивну характеристику, раніше не судимий, учасник бойових дій. ОСОБА_14 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, не судимий, ОСОБА_15 має тісні соціальні зв`язки, родину, дитину, не офіційно працює.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора щодо ОСОБА_9 відмовити.

В обгрунтування вимог зазначає, що прокурором не навів доказів на підтвердження ризиків. До клопотання прокурор додав копії ухвал, які не мають жодного преюдиціального значення. Не зрозуміло навіщо обвинуваченому впливати на осіб, яких він не знає, ніколи з ними не зустрічався та не має ніякого відношення. Крім того, сам потерпілий ОСОБА_18 не заперечує, що ОСОБА_9 щодо нього ніякого впливу чи насильства не вчиняв. В судовому засіданні 30.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_11 дав показання про те, що ОСОБА_9 його просто підвіз у день їх затримання та що ОСОБА_19 не мав ніякого відношення до вчиненого, але суд взагалі не надав оцінки вказаним показанням. Суд не враховує, що описана в обвинувальному акті фабула інкримінованих дій містить ознаки іншої кваліфікації. Не визначення розміру застави є грубим порушенням, оскільки в обвинувальному акті не зазначається про застосування ОСОБА_19 насильства чи погроз про його застосування. Дії ОСОБА_19 не можуть бути кваліфіковані як вимагання, оскільки його не було на жодній зустрічі. Обвинувачений має постійне місце проживання, роботи, має гарні відносини з родиною, позитивні характеристики від футбольної команди, односельців, дбає про хворого батька та регулярно доставляє його до медичних закладів в Харкові. Тривалий час з 14.04.2021 року перебуває під вартою. Обвинувачений працює.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисників, які підтримали апеляційні вимоги, та думку прокурора, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 та ОСОБА_20 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 раніше був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189 КК України, та 15.07.2019 року був звільнений умовно-достроково з заміною невідбутої частини покарання виправними роботами. На даний час обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, одне з яких є особливо тяжким. Відповідно до пред`явленого обвинувачення за епізодом вчинення злочину щодо потерпілого ОСОБА_21 виконував роль організатора та активного учасника.

Згідно даних, викладених в обвинувальному акті щодо кожного із обвинувачених ОСОБА_12 не одружений, раніше не судимий. ОСОБА_13 не працює, не одружений, не має судимості. ОСОБА_9 не одружений, працює інженером-механіком СФГ «Землянське», не має судимості. Обвинувачений ОСОБА_15 не працює, не має судимості. ОСОБА_14 не працює, не одружений, в силу ст. 89 КК України судимості не має.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.

З огляду на зміст пред`явленого обвинувачення, фактичні обставини інкримінованих злочинів, які вчинялися щодо потерпілих із погрозами застосуванням насильства, пошкодження майна за попередньою змовою групою осіб та у складі організованої групи, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого, кількість причетних до злочинів осіб, не є безпідставними є висновки суду першої інстанції, що заявлені ризики існують. Апеляційні доводи адвоката ОСОБА_7 не спростовують можливості їх настання. Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 заперечує причетність обвинуваченого до інкримінованого йому злочину, зазначаючи, що він насильство до потерпілого не застосовував та не висував йому вимогу. Разом з тим, безпосереднє дослідження доказів здійснюється судом першої інстанції під час судового розгляду. Встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками, ролі кожного із обвинувачених у інкримінованих їм злочинах є завданням судового розгляду. При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування, продовження щодо особи обмежувальних заходів тане вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 як активний учасник групи брав участь в обговоренні плану скоєння злочинних дій, розподілі ролей учасників, на зустрічі 14.01.2021 року разом з ОСОБА_11 приїхав до будівлі «Харків-палас», де з останнім спостерігали за оточенням з метою інформування учасників про можливу поява працівників поліції. Версія обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він підвіз ОСОБА_11 на його прохання має бути перевірена в ході судового розгляду, шляхом надання оцінки всім доказам в їх сукупності. Вирішення питання щодо правильності кваліфікацій дій обвинуваченого є передчасним, оскільки судовий розгляд наразі триває. На даний час доводи захисника обвинуваченого не спростовують необхідності у застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину в складі організованої групи, навіть якщо він безпосередньо і не висловлював погроз потерпілому, висновки суду щодо невизначення розміру застави є обгрунтованими. Стороною захисту апеляційному суду надані фотокопії медичної документації щодо стану здоров`я батька обвинуваченого ОСОБА_9 , характеристики останнього за місцем мешкання, як гравця футбольної команди, протоколи допитів потерпілого. Посилання на захворювання, наявні у батька обвинуваченого, його позитивні характеристики заслуговують на увагу, проте з огляду на зміст пред`явленого обвинувачення, кількість можливо причетних до інкримінованих дій осіб, наведені обставини не зменшують реальної можливості настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Щодо посилання на протоколи допитів потерпілого, колегія суддів зазначає, що показання учасників суд сприймає безпосередньо, у зв`язку із чим надання оцінки правильності кваліфікації дії обвинуваченого, його ролі можливе після дослідження судом всієї сукупності доказів.
Наведені захисниками обставини не спростовують правильності прийнятого судом рішення. З огляду на зазначені для даного провадження обставини, колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді