Справа № 539/769/22
Провадження №1-кп/548/101/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2022 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хорол клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000684 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні закінченого замаху на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000684 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні закінченого замаху на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням, яке підтримав судовому засіданні про зміну запобіжного заходу із утримання під вартою на більш м`який
В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт в певний період доби, а саме в нічний час, оскільки змінились сімейні обставини в обвинуваченого та загальна обстановка в країні, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України та вказані прокурором, є необґрунтованими.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене ним письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, оскільки він бажає стати на захист сім`ї та України, оскільки в даний час оголошений військовий стан в Україні і є необхідність захищати Україну.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотань обвинуваченого та його захисника, оскільки ризики, встановлені раніше, не зменшились і на даний час існують, а обставини вказані стороною захисту не обґрунтовані.
Також прокурор ОСОБА_3 вказав, що обвинувачений може впливати на свідків та потерпілого, а також вказав, що тяжкість скоєного ОСОБА_5 діяння, яке інкримінують обвинуваченому, може вплинути на те, що він буде уникати суду, а тому прокурор заперечував проти задоволення клопотань захисника обвинуваченого та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого та його захисника, а також підтримав своє письмове клопотання подане ним в минулому судовому засіданні про зміну обвинуваченому запобіжного заході із тримання під вартою на більш м`який показавши при цьому, що і матеріальну і моральну шкоду, завдану йому в результаті злочинних дій ОСОБА_5 йому повністю відшкодовано.
Суд, дослідивши клопотання обвинуваченого та його захисника, заслухавши думку сторін кримінального провадження по цих клопотанням, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у Кримінальному проваджені, а також, і у відповідності з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.04.2022 року включно.
Вирішуючи питання щодо заявлених клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд прийшов до висновку про те, що на даний час можливо та доцільно застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід для запобігання існуючих ризиків. Обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, які мають значення для вирішення даного питання на даний час дещо змінилися.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
З пункту 3 статті 5 Європейської Конвенції з прав і основоположних свобод людини випливає, що зі спливом певного часу саме тільки подальше існування обгрунтованої підозри не може виправдовувати позбавлення волі (справи "Яблонський проти Польщі", N33492/96, п. 80, від 21.12.2000 року та "L.A. проти Франції", N 28213/95 1998-VII, п. 102). Підстави для продовження строку тримання під вартою мають бути чітко сформовані в рішеннях національних судів (справа "Іловецький проти Польщі", N 27504/95, п. 61, від 04.10.2001 року).

Як встановлено в судовому засіданні ризики, на які посилався прокурор при продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , зменшились та змінилися на сьогоднішній день.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 закінченого замаху на вчинення кримінального правопорушення, тобто діяння та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення чи переховування його від слідства та суду, впливу на свідків і потерпілого, який і у минулому судовому засіданні 21.02.2022 року просив звільнити обвинуваченого з під варти, і в цьому судовому засіданні 14.03.2022 року також просив звільнити обвинуваченого з під варти і обрати йому більш м`який запобіжний захід,- не свідчить про недостатність запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_5 у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час.
Суд враховує те, що ОСОБА_5 має зареєстроване та фактичне місце проживання в м.Лубни Полтавської області, офіційно працевлаштований, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, а також за місцем навчання дітей, він бере активну участь у вихованні трьох дітей, за час розгляду справи суду не надано доказів про наявність у нього негативної репутації, він проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох малолітніх дітей (двоє спільних дітей з цивільною дружиною та одна її дитина), а також непрацездатного батька. Малолітній син обвинуваченого під час перебування його під вартою отримав інвалідність, а батькові ампутували ногу, в зв`язку з чим сім`я обвинуваченого на даний час потребує догляду з боку обвинуваченого та відповідного фінансового забезпечення для належного лікування отримання кваліфікованої медичної допомоги, яку його дружина не може забезпечити в зв`язку з вихованням трьох дітей та доглядом за прооперованим свекром.
Суд враховує також те, що згідно довідки «Лубнигаз» обвинувачений ОСОБА_5 працює заступником начальника служби безпеки, за ним збережене на даний час робоче місце і надано суду виключно позитивну виробничу характеристику.

Враховуючи вищенаведене, зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому клопотання обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Крім того, запобіжний захід у виді домашнього арешту арешт в певний період доби, а саме в нічний час із 22:00 год. до 06:00 год. не позбавить обвинуваченого можливості брати участь в територіальній обороні за місцем проживання, оскільки останній виявив бажання стати на захист України під час воєнного стану і показав суду, що має для цього відповідні навички, оскільки є спортсменом.
Зазначене відповідає і практиці Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у рішенні від 10.03.2009 року у справі «Биков проти Росії», заява № 4378/02, п. 64, Суд зазначив, що тягар доказування при вирішенні питань щодо продовжуваного позбавлення особи волі не повинен перекладатися на затриману особу, щоб вона доводила б наявність причин, які б виправдовували її звільнення з-під варти (див. постанову Європейського Суду з прав людини від 26.07.2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96, § 85).
Відповідно до статті 5 § 3 Конвенції кожному, кого заарештовано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, …має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Відповідно до встановленої практики Європейського Суду з прав людини, для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, застосування такого заходу має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 р. у справі «Нештак проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74, від 14 жовтня 2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 2728 «Нечипорук і Йонкало проти України» (nechiporuk and yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 року, п. 196). Поміщення під варту відповідно до статті 5 § 1 Конвенції повинно відповідати принципу пропорційності (див. справу Ladent v. Poland, заява № 11036/03, п. 55, ЕСПЧ 2008 ... (витяги)).
Особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, завжди повинна бути звільнена з-під варти до суду, якщо тільки держава не може довести, що «є відповідні і достатні» причини, щоб виправдати триваюче тримання під вартою (див. справи Wemhoff v. Germany, рішення від 27 червня 1968 р., Series A № 7, стор. 24-25, п. 12; Yagci and Sargin v. Turkey, рішення від 8 червня 1995 р., Series A № 319-A, п. 52).
По справі «Хайрединов проти України» (38717/04, рішення від 1410.2010 року) Європейський суд по правам людини визнав порушення § 1 ст. 5 Конвенції у зв`язку з обставинами, коли національні органи не надали достатніх підстав для взяття під варту заявника, а суди не розглядали можливість застосування альтернативного запобіжного заходу.
В абз. абз. 2,5 п. 17 Інформаційного листа № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу судів першої та апеляційної інстанції на те, що суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою. Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Також суд враховує, що у Верховній Раді України на даний час зареєстровано законопроект №7149 «Про внесення змін до КПК України щодо порядку скасування запобіжного заходу», яким пропонується дозволити звільняти з під варти окремих підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень за виключенням осіб які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України та деяких інших злочинів, але ст.115 КК України до переліку таких злочинів не входить.
Також суд враховує, що самого по собі обвинувачення у замаху на скоєння особливо тяжкого правопорушення не достатньо для продовження тримання під вартою особи, а ризики, які були вагомими на час обрання та продовження запобіжного заходу, безперечно зменшились на сьогоднішній день, хоча і продовжують існувати. За таких обставин суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого буде межувати зі свавіллям, а тому відносно обвинуваченого може бути змінено на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту арешт в певний період доби, а саме в нічний час із 22:00 год. до 06:00 год., який забезпечить нівелювання ризиків.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме в нічний час із 22:00 год. до 06:00 год. із покладанням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, що в свою чергу забезпечить належну поведінку обвинуваченого на час розгляду справи в суді, в зв`язку із чим, суд вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. ст. 331, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме в нічний час із 22:00 год. до 06:00 год.за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

1)прибувати за кожним викликом суду;

2)не відлучатися із місця свого проживання АДРЕСА_1 в період часу із 22-00 год. до 6-00 год.;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування зі свідками і потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

5)за наявності паспорту для виїзду за межі України здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали до 12.04.2022 року.

Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків з дня зміни запобіжного заходу, а саме з 14.03.2022 року по термін дії ухвали до 12.04.2022 року.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти, негайно та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .
Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме в нічний час із 22:00 год. до 06:00 год.,- передати на виконання до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час із 22:00 год. до 06:00 год. і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів- першого заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали виготовлено 14.03.2022 року.

Головуючий: ОСОБА_1