Провадження №11-кп/801/187/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Кам`янка Липовецького району, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого.
По даній справі засуджений вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2018 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 28.08.2018 року, а кінець строку відбування покарання визначено 28.11.2022 року.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий, повторно вчинив умисний корисливий злочин, має непогашені стягнення, не працевлаштований установі де відбуває покарання, на шлях виправлення не став, тому суд зробив висновок, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
На погодившись із рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання засудженого та замінити невідбуте покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, відбув більше ніж 2/3 частини покарання, позитивного характеризується, стягнення до нього не застосовувались та працевлаштований.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно частини першої статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У п.п. 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Протягом часу відбування покарання в «Вінницька виправна колонія (№86)» засуджений характеризується позитивно має 8 заохочень (а.с. 6), а саме за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки.
Однак, подяки за додержання правил поведінки в силу статті 82 КК України не є підставою для заміни покарання.

Ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_7 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_7 можливе в умовах обмеження волі Судом не встановлено.
На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)», внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, що підтверджується даними, наведеними вище.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання ОСОБА_7 залишити без зміни.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_8