Справа № 444/2725/21
Провадження № 1-кп/444/78/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000057, внесеного 21.08.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грибовичі, Жовківського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, освіта середня, не івнвалід, раніше не судимого, непрацюючого, пенсіонера, паспорт НОМЕР_1 , ІПН судом не встановлено,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , 20.08.2021 р. близько 19 годинин, знаходячись по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклого конфлікту між ним та малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на завдання удару, який спричиняє фізичний біль, наніс один удар долонею правої руки в ділянку лівої щоки ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне завдання побоїв та інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав та суду пояснив, що дійсно у вказаний день, годину та місце мав конфлікт який виник між ним та неповнолітнім ОСОБА_7 , під час якого він наніс неповнолітньому один удар рукавицею по обличчю. Пояснив, що він гнав корову пастися і в цьому місці знаходиться кладка на якій стояли діти в кількості біля 5-7 дітей. Серед них був неповнолітній ОСОБА_7 , який сидів на мотоциклі. Коли корова проходила повз дітей, ОСОБА_7 різко почав газувати через що корова злякалася і почала стрибати. Він мусів вхопити корову, щоб її заспокоїти і вона не покалічила дітей. В подальшому підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та спитав його, навіщо він так зробив. У відповідь його запитанню, ОСОБА_7 огидно усміхнувся і тоді він не витримав та наніс один удар рукавицею по обличчю та пішов далі. Вину у вчиненому не визнає, оскільки удар завдав не рукою а рукавицею і вважає, що мусів так зробити, оскільки корова могла покалічити інших дітей. Просить визнати його не винним.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні підтверджується доказами зібраними на досудовому слідстві, які перевірені в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що у вказаний день, час та місце він разом з іншими друзями розмовляли, через місток проходила корова та її власник ОСОБА_3 . Він в цей час був на відстанні біля 3 м. від мосту та заводив мотоцикл і коли останній завівся то корова злякалася та махнула головою, після чого до нього підійшов ОСОБА_3 обізвав його нецензурними словами та наніс один удар рукою по обличчю. Додатково зазначив, що рука ОСОБА_3 була в рукавиці, однак таку він не знімав, а удар наніс не знімаючи з руки.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що у вказаний день, час та місце він разом з іншими дітьми знаходилися неподалік села на кладці через ріку. ОСОБА_7 був на мотоциклі і знаходився на відстанні біля 3-х метрів від мосту. В цей час через місток проходила корова та її власник ОСОБА_3 , а ОСОБА_7 намагався завезти мотоцикл. Коли мотоцикл завівся то ОСОБА_7 його перегазував, інакше такий не заводився і від цього мабуть злякалася корова та мотнула головою та пішла далі. В подальшому ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 , обізвав його образливими словами та наніс удар рукою по обличчю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 суду пояснив, що він у вказаний день приїхав з роботи та помітив сина який сидів на порозі та плакав. На запитання що сталося, син відповів, що його вдарив ОСОБА_3 . Після цього він поїхав виясняти до ОСОБА_3 , однак останній не вийшов і він звернувся в поліцію.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2021 р. вбачається, що гр. ОСОБА_6 звернувся в правоохоронні органи із заявою про прийняття мір до гр. Качор який 20.08.2021 р. в с. Малі Грибовичі спричинив його сину тілесне ушкодження.

Із протоколу слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 26.08.2021 р. вбачається, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 за участі його матері, психолога ОСОБА_9 розповів та показав в який спосіб йому було нанесено удар гр. ОСОБА_3 .

Із висновку експерта № 1048 від 30.08.2021 р. вбачається, що у неповнолітнього ОСОБА_7 при обстеженні в Дублянській МЛ 21 серпня 2021 р. сімейним лікарем було запідозрено «струс головного мозку» та рекомендовано консультацію невропатолога. Будь-яких тілесних ушкоджень лікарем відмічено не було На час проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень не
виявлено. Будь-яка інша медична документація, про подальше звертання у медичні заклади, для проведення судово-медичної експертизи не надавалась. Діагноз «струс головного мозку», який був запідозрений сімейним лікарем, не підтверджений об`єктивними судово-медичними даними, тому при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятим, згідно п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.
Даний висновок експертизи ніхто не оспорює, такий відповідає обставинам події, узгоджуються з показами потерпілої, свідків, а тому суд вважає його правильним і покладає в основу вироку.

Із протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 26.08.2021 р. вбачається, що неповнолітній свідок ОСОБА_10 за участі ОСОБА_11 , психолога ОСОБА_9 розповів та показав в який спосіб ОСОБА_3 наніс удар потерпілому ОСОБА_7 .

Із протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 26.08.2021 р. вбачається, що неповнолітній свідок ОСОБА_8 за участі ОСОБА_12 , психолога ОСОБА_9 розповів та показав в який спосіб ОСОБА_3 наніс удар потерпілому ОСОБА_7 .

Підстав не вірити показам неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , а також неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , та свідка ОСОБА_6 у суду не має, так як такі є послідовними, узгоджуються між собою та з доказами дослідженими в судовому засіданні, а тому суд такі покази вважає правдивими і покладає в основу вироку.

Суд не надає віри поясненням ОСОБА_3 в тій частині, що він удар неповнолітньому ОСОБА_7 наніс рукавицею, а не рукою, такі його покази спростовуються поясненнями свідків, потерпілого та висновком експертизи і такі його пояснення суд розцінює як бажання уникнути відповідальності.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме покази самого обвинуваченого, оскільки останній не заперечує нанесення удару неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , а заперечує предмет нанесення, покази неповнолітнього потерпілого, неповнолітнього свідка, свідка, висновок експерта, протоколи слідчих експериментів є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки він вчинив умисне завдання побоїв, та інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обставин які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше не судимого, його особу, позицію законного представника потерпілого, який не вимагає суворого покарання до обвинуваченого, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, не працює.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини вчиненого злочин, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, відсутність обставин, що помякшують його відповідальність, крім цього судом враховано місце, час та спосіб вчинення правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , який був вчинений в громадському місці на очах дітей, вчинено по відношенню до дитини, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті 126 ч. 1 КК України, у виді штрафу, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ними нових злочинів.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 126 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п"ятсот десять) гривень 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1