Дата документу 18.08.2021 Справа № 1-2/2002
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 1-2/2002 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/404/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула 18 серпня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 13 листопада 2020 року про повернення засудженому ОСОБА_8 заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року за нововиявленими обставинами.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

20 жовтня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_8 про перегляд вироку апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року за нововиявленими обставинами, датована 05 жовтня 2020 року.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2020 року заяву засудженого залишено без руху із зазначенням її недоліків. Засудженому було роз`яснено, що у разі невиконання вимог суду протягом десяти днів заяву буде повернуто.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 13 листопада 2020 року заяву засудженого ОСОБА_8 , засудженого вироком апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року за ст.ст. 93 п.п. «а» «і», 86 ч. 2, 101 ч. 1, 215 ч. 2, 42 КК УРСР (1960 р.), 185 ч. 2 КК України (2001 р.) до довічного позбавлення волі, про перегляд вироку апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року за нововиявленими обставинами від 05 жовтня 2020 року, повернуто заявнику, засудженому ОСОБА_8 .

Повертаючи заяву засудженого, суд першої інстанції зазначив, що заявником ОСОБА_8 не були усунуті недоліки, визначені ухвалою суду від 22.10.2020 року про залишення його заяви без руху.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі засуджений вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою. Так, в своїй заяві за нововиявленими обставинами він вказував, що дізнався про нововиявлені обставини 18.09.2020 року з засобів масової інформації (ЗМІ-інтернет). В клопотанні про поновлення процесуального строку він вказував, що не є фахівцем у галузі права, більш того він засуджений до довічного позбавлення волі і перебуває в умовах ізоляції від суспільства. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 29.12.1999 року положення санкції статей КК України визнані такими, що втратили чинність з дня ухвалення цього рішення. Вища міра покарання до внесення змін до КК України становить 15 років. Таким чином, на день ухвалення вироку до нього міг бути застосований тільки вид покарання у вигляді максимум 15 років позбавлення волі (закон був чинний на стадії судового провадження). Обставини справи зазначені у вироку викладені лише з урахуванням письмових доказів та допитів учасників процесу, зафіксованих в протоколі судових засідань. Він мав право на фіксування судового процесу звукозаписуючим засобом, але ані суд першої інстанції, ані суд другої інстанції не повідомили його про таке право та взагалі не звернули увагу про порушення процесуального права. За таких обставин безальтернативне фіксування судового процесу лише в протоколі судового засідання, що є суб`єктивним сприйняттям та відображенням судового процесу секретарем суду, можливо сприймати на користь того як штучне створення доказів, на яких ґрунтується вирок. Будь-які сумніви щодо правильності і повноти викладення судового процесу в протоколах судового засідання свідчать на його користь невинуватості. В протоколах судового засідання відсутня його відмова від звукозапису судового процесу. В суді другої інстанції його незаконно позбавили права на захист, йому не був призначений захисник за рахунок державного бюджету, внаслідок чого не була належним чином доказова база вироку та правильність застосування виду покарання у часі. Вважає, що справа відносно нього має бути переглянута, незважаючи на відхід від будь-яких принципів, так як це зумовлене особливими (зміна матеріального та процесуального права під час попереднього слідства та судового розгляду справи) і непереборними (відсутність іншого процесуального шляху виправлення судових помилок за умови чинного рішення Верховного Суду України) обставинами. Також зазначає, що в своїй заяві він прохав призначити адвоката, однак суд не відреагував на його законні вимоги.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги засудженого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Статтею 460 КПК встановлено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Залишаючи заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами без руху, а потім повертаючи її заявнику у зв`язку з тим, що не були усунені недоліки, суд першої інстанції послався на те, що заява ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.462 КПК України, а саме не містить нововиявлених обставин, визначених ч.2 ст.459 КПК України.

Між тим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що в заяві засудженого ОСОБА_8 поряд із іншими обставинами, які на думку заявника є нововиявленими зазначено і про штучне створення доказів, на яких, за думкою заявника, ґрунтується вирок (а.п.4).

Заявлена ОСОБА_8 обставина штучного створення доказів, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.459 КПК України належить до визначених законом нововиявлених обставин.

Натомість, суд першої інстанції належним чином не перевірив зміст скарги засудженого, а саме в частині зазначення ним нововиявлених обставин, зокрема і передбаченої ч.2 ст.259 КПК України, та прийняв передчасне рішення повернувши скаргу заявнику.

За положеннями ч.ч.2, 3 ст.464 КПК України суддя не пізніше наступного дня після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду перевіряє її на відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

При цьому, слід констатувати, що суд не обмежений на даній стадії лише вирішенням питання про обов`язкове відкриття провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 459 КПК України.

Не маючи жодних зауважень стосовно дотримання судом першої інстанції етапності вирішення питання щодо повернення скарги, чому передувало залишення заяви ОСОБА_8 без руху, що також за змістом апеляційної скарги не є предметом апеляційного розгляду, судова колегія висловлює незгоду із суттю прийнятого рішення, яке прямо пов`язано із висновками суду про наявність певних недоліків заяви.

Апеляційна інстанція вважає за необхідне відмітити, що на цій стадії суд перевіряє заяву на відповідність вимогам ст.462 КПК України, а саме в частині дотримання заявником встановленої форми та змісту заяви.

Якщо заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не оформлено згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, то відповідно до вимог ч.3 ст.464 КПК України застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу, а саме заява повертається у передбачених у цій частині вказаної статті випадках.

Таким чином, на стадії вирішення питання відповідності заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами вимогам ст.462 КПК України процесуальним законом передбачено можливість прийняти рішення, зокрема про повернення заяви у передбачених частиною третьою статті 429 КПК України випадках.

З матеріалів провадження вбачається, що, приймаючи рішення про повернення заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року відносно нього за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вказав про не усунення ОСОБА_8 недоліків, зазначених в ухвалі суду від 22 жовтня 2020 року про залишення без руху відповідної заяви останнього, а саме відсутність зазначення нововиявлених обставин, визначених ч.2 ст.459 КПК України.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вдався до перевірки наявності юридичного критерію для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Навівши в аспекті ст.459 КПК недоліки заяви засудженого, суд дав оцінку обставинам, які засуджений позначив як нововиявлені, тобто передчасно вирішив ті питання, які повинні вирішуватись під час судового розгляду після відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Тобто, на стадії відкриття провадження за відповідною заявою суд не може вирішувати її сутність, зокрема чи відповідають заявлені обставини критеріям нововиявлених. Підлягає з`ясуванню лише відповідність поданої заяви вимогам ст.462 КПК України щодо змісту.

Наведені аргументи апеляційного суду базуються на правових висновках, викладених у рішеннях касаційної інстанції, які згідно ч.5 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (постанова ВС від 28.02.2019р. у справі № 2117/1-578/11; постанова ВС від 05.02.2019р. у справі № 756/13825).

Поставлене засудженим питання також необхідно розглядати з урахуванням загальних засад кримінального провадження, зокрема закріплених ст.ст. 8,9 КПК України принципів верховенства права та законності, а також у контексті положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно з частиною 1 статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже оцінка місцевим судом обставин, які засуджений вважав нововиявленими, одночасно з виявленням недоліків у заяві останнього про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, що стало підставою для подальшого повернення заяви є передчасним та свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Така оцінка згідно ст. 467 КПК України надається на наслідком судового розгляду відповідної заяви по суті заявлених вимог.

Наведене схиляє колегію суддів до скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи те, що питання відкриття провадження в порядку ст.464 КПК України є прерогативою суду першої інстанції, яка до того ж не вирішувала вимоги заяви по суті, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 459, 464КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 13 листопада 2020 року, якою заяву засудженого ОСОБА_8 , засудженого вироком апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року за ст.ст. 93 п.п. «а» «і», 86 ч. 2, 101 ч. 1, 215 ч. 2, 42 КК УРСР (1960 р.), 185 ч. 2 КК України (2001 р.) до довічного позбавлення волі, про перегляд вироку апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року за нововиявленими обставинами від 05 жовтня 2020 року, повернуто заявнику, засудженому ОСОБА_8 , скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4