Справа № 309/1141/20
Провадження № 1-кс/309/156/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 сторін кримінального провадження слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000332 від 25 березня 2017 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 191 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим , що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , обіймаючи згідно наказу № 123-К від 08.06.2016 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево», посаду торговельного агента Хустської філії ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево», будучи матеріально-відповідальною особою вказаного товариства згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 08.06.2018 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами, у період з листопада 2016 року до лютого 2017 року, вчинив корисливий тяжкий злочин, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді торговельного агента Хустської філії ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево», будучи матеріально-відповідальною особою вказаного товариства згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 08.06.2018, керуючись корисливим мотивом спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, використовуючи надані йому повноваження та зловживаючи довірою, заснованою на особистих дружніх відносинах з клієнтами ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» та працівниками вказаного товариства у період з листопада 2016 року до лютого 2017 року, отримав за поставлену ним кондитерську продукцію «Рошен» згідно видаткових накладних № ХТ-00003789 від 31.01.17, № ХТ-00055570 від 13.10.16 № ХТ-00062415 від 17.11.16, № ХТ-00005119 від 07.02.17, № ХТ- 00009146 від 28.02.17, № ХТ-00067806 від 15.12.16, № ХТ-00070365 від 28.12.16, № ХТ-00065078 від 30.11.16, № ХТ-00068022 від 16.12.16, № ХТ-00069262 від 23.12.16, № ХТ-0000090 від 13.01.17, № ХТ-00003358 від 27.01.17, № ХТ- 00068964 від 21.12.16, № ХТ-00064909 від 30.11.16, ХТ-00065078 від 30.11.17, ХТ-00070364 від 28.12.16, № ХТ-00003358 від 27.01.17, № ХТ-00008879 від 27.02.17, № ХТ-00006882 від 16.02.17, № ХТ-00009141 від 28.02.17, № ХТ- 00006830 від 16.02.17, № ХТ-00003990 від 31.01.17, № ХТ-00008276 від 23.02.17, № ХТ-00004071 від 31.01.17, № ХТ-00001880 від 19.01.17, № ХТ-00006066 від 11.02.17, № ХТ-00007492 від 18.02.17, № ХТ-00007590 від 18.02.17, № ХТ- 00067061 від 10.12.16, № ХТ-00009147 від 28.02.17, № ХТ-00007751 від 21.02.17 грошові кошти від фізичних осіб підприємців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на загальну суму 244 878 (двісті сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят вісім) гривень 42 (сорок дві) копійки, які до каси ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не здав, а привласнив шляхом витрачання на власні потреби, що підтверджується висновком експерта №11/511 від 30.03.2018 судово-економічної експертизи.

31 липня 2018 року, у зв`язку з відсутністю громадянина ОСОБА_5 по місцю проживання та не встановлення місця його перебування, його матері ОСОБА_15 , яка проживає з ним за однією адресою, вручене повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

06 вересня 2018 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000322, на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України було зупинене, у зв`язку з оголошенням в розшук згідно ст.281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 та СКП Хустського ВП ГУНП, 10 жовтня 2018 року, заведено оперативно-розшукову справу №4103718.

19 травня 2020 року, надійшов рапорт оперуповноваженого СКП Хустського ВП ГУНП ОСОБА_16 про те, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав за межі України до Російської федерації, точне місце знаходження його невідоме та необхідність отримати дозвіл на його затримання. Також до рапорту оперуповноваженим долучено відомості про перетин кордону підозрюваним, згідно яких ОСОБА_5 виїхав з території України через пункт пропуску «Бачівськ» 16.03.2017.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення знаючи, що стосовно вчинення ним розтрати чужого майна здійснюється перевірка та збір матеріалів службовими особами підприємства де працював, для звернення до поліції та подальшого здійснення досудового розслідування по даному факту, з метою ухилення від слідства та суду, залишив місце проживання та 16 березня 2017 року виїхав за межі України до Російської Федерації, що підтверджується витягом про перетин кордону. Про повернення його на територію України відомості відсутні.

У вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Хуст, Закарпатської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом заяви громадянина ОСОБА_17 , протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , договором про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_5 , висновком експерта №11/511 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого - згідно ч.4 ст.191 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років.

Згідно положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків визначених ч.7 ст.42 КПК України.

Положення ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків. В даному випадку існують наступні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 може у подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Також, під час розгляду клопотання слід враховувати практику міжнародних судів, зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26.06.1991), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

В даному випадку слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, рішення від 27.11.1997, § 57).

Також, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються

ОСОБА_5 , сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості обвинуваченого перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження.

Також, відповідно до положень ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчому судді, суду, крім вищезазначених ризиків необхідно оцінити наступні обставини, зокрема: вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191 КК України, тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, зокрема позбавлення волі на строк до восьми років, відсутність відомостей про наявність у підозрюваного нарікань на вік та стан здоров`я, про міцні соціальні зав`язки, про постійне місце роботи або навчання.

На підставі викладеного, 25 травня 2020 року, до слідчого судді надано клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у порядку ст.188 КПК України, одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу до слідчого-судді було подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27 травня 2020 року слідчим суддею Хустського районного суду ОСОБА_1 клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного задоволено та поставлено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка втратила чинність через шість місяців з дня її поставлення.

09 грудня 2020 року, знову отримано ухвалу слідчого судді ОСОБА_1 , у справі №309/1141/20 про затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. У вказаній ухвалі строк її закінчення слідчим суддею не було зазначено тому відповідно до ч.3 ст.190 КПК строк дії ували закінчився 09 травня 2021 року.

29 червня 2021 року, отримано ухвалу слідчого судді ОСОБА_18 у справі №309/2175/21 про затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. У вказаній ухвалі строк її закінчення слідчим суддею не було зазначено тому відповідно до ч.3 ст.190 КПК строк дії ували закінчився 29 січня 2022 року.

17 лютого 2022 року, за ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 15.02.2022 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 повернуто без розгляду.

Згідно ч.2 ст.185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

На даній стадії досудового розслідування в ході проведення ряду слідчих розшукових дій у кримінальному провадженні отримано достовірну інформацію, про те, що ОСОБА_5 станом на даний час на територію України не повертався, зокрема згідно відомостей з бази даних про перетин кордону «Аркан», після виїзду на територію Російської федерації 16.03.2017 підозрюваний ОСОБА_5 кордон з Україною та РФ не перетинав. На протязі всього часу ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та згідно оперативної інформації у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення та ймовірністю обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та отримання покарання у вигляді позбавлення волі переховується на території міста Москва Російської федерації, повертатися добровільно на територію України з Російської федерації, куди виїхав разом з сім`єю, не бажає та залишився для постійного проживання на території Російської федерації. Згідно пояснення матері підозрюваного, ОСОБА_15 , ОСОБА_5 виїхав до Російської федерації на постійне місце проживання.

Законом України №1422-ІХ від 27.04.2021 внесені зміни до ч.6 ст.193 КПК України, які набрали законної сили, згідно нової редакції якої - слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно Постанови Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором від 27 січня 2015 року № 129-VIII, Російська Федерація визнана Верховною Радою України державою агресором.

Враховуючи наведені обставини, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримали покликаючись на наведені в ньому обставини, просять його задоволити.

Підозрюваний на даний час перебуває на території Російської Федерації , у зв`язку з чим розгляд даного клопотання здійснюється без участі підозрюваного у відповідності до приписів ч.6 ст.193 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст.191 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого підозрюваному, повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, переховується від органів досудового розслідування, покинув постійне місце реєстрації та виїхав в м. Москва.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

31 липня 2018 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, вручено його матері ОСОБА_15 .

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим вжито всіх заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

06.09.2018 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів, які надані слідчому судді встановлено, що ОСОБА_5 виїхав з території України через пункт пропуску «Бачівськ» 16.03.2017 р. і станом на день вирішення клопотання відомості про повернення його на територію України відсутні .

Також, з протоколу допиту його матері ОСОБА_15 вбачаєтьсяч , що її син ОСОБА_5 виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (відповідно до Постанови Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII, якою Російську Федерацію визнано державою-агресором).

Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані, враховуючи стадію досудового розслідування, свідчать про причетність ОСОБА_5 до подій вказаного злочину, враховуючи наявні протоколи слідчих дій в сукупності з іншими документами, а також зважаючи на те, що слідчим суддею на даній стадії не вирішується питання про винуватість особи, а лише про її причетність до події інкримінованого злочину, враховуючи також те, що слідчому судді на даній стадії не надається всього об`єму доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обговорюючи питання наявності зазначених у клопотанні ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, є цілком ймовірним.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я ОСОБА_5 міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 підтвердженого місця проживання на території України; його майновий стан; відсутність судимостей у нього .

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що останній перебуває у Російській Федерації в м. Москва та його місце до цього часу не встановлено, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Враховуючи викладене, а також те, що прокурором доведено наявність мети та підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доведено, що підозрюваний оголошений у розшук, у зв`язку з чим вважаю що клопотання підлягає задоволенню, в частині обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, обставини вчинення злочину, кримінально-протиправну поведінку підозрюваного, стадію кримінального провадження, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ініційованого прокурором запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначається та строк дії ухвали не вказується, оскільки ці питання будуть вирішуватися слідчим суддею або судом під час розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000332 від 25 березня 2017 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 191 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 задоволити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Хустського районного суду для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 21 лютого 2022 року о 08 год 00 хв. .

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1