Справа № 639/2785/21
Провадження №1-кп/639/344/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001596 від 19.10.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2020 р. приблизно о 23-40 год. ОСОБА_6 знаходився біля платформи 1-А на залізничному вокзалі м. Харкова, неподалік будинку № 3 по в`їзду Усівському, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , який спав на лавочці, поруч з ним знаходилась полімерна сумка в клітинку.

Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на здійснення відкритого заволодіння будь-яким майном, належним ОСОБА_7 , що знаходилося у вищевказаній сумці, поєднане з насильством, яке не є небезпечний для життя та здоров`я в момент заподіяння.

Реалізуючи злочинний заум, ОСОБА_6 вирішив застосувати насильство відносно ОСОБА_7 з метою викрадення майна останнього, усвідомлюючи протиправний характер суспільно-небезпечного діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, зненацька для ОСОБА_7 наніс йому прицільно два удари кулаком лівої руки в потилицю, спричинивши синець в проекції потиличного бугра, який належить до легких тілесних ушкоджень, що викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів.

Після цього ОСОБА_6 , бажаючи довести злочинний умисел до кінця, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито заволодів, вихвативши з лавочки, належною ОСОБА_7 сумкою з її вмістом, а саме: чоловічою гірськолижною курткою чорного кольору ТМ «ZIENER» з капюшоном, штанами чоловічими гірськолижними чорного кольору «Oulersheil 100% nylon, Lining: 100% polyamide, Filling: 100% polyester», спортивною вітровкою чорного кольору «1.Judo-Club, Monchengladbache.V», сорочкою чоловічою синього кольору ТМ GGM «GOLD GOLF MAN», дезодорантом ТМ «Dove MEN+CARE», вартість яких в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, а також зарядним пристроєм для мобільного телефону ТМ «NOMI» вартістю 36 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на умисне протиправне вилучення чужого майна у власника ОСОБА_7 всупереч волі останнього, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

Після цього ОСОБА_6 , звернувши на свою користь майно ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 36 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його за встановлених судом обставин. Повідомив, що дійсно ввечері 18.10.2020 р. перебував на платформі залізничного вокзалу м. Харкова, побачив раніше йому незнайомого потерпілого, який спав на лавці, вирішив пограбувати його, для чого наніс йому два удари рукою в голову, забрав сумку, та в подальшому викинув речі в іншому місці платформи. При цьому бачив палку для пересування, яка знаходилась на лавці біля потерпілого, та усвідомлював, що той обмежений в пересуванні.

Обвинувачений розкаявся у скоєному та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він не судимий, має середню освіту, працює неофіційно, не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє на ВІЛ-інфекцію, проживає з опікунами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до п. 1 ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення відносно особи з інвалідністю.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є тяжким злочином, відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного, його молодий вік, репутацію, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_6 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, але зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

До набрання законної сили вироком суду відносно ОСОБА_6 підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за період з 21 березня 2021 року по 29 квітня 2021 року включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судові витрати в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок (матеріали к/п, а.с. 48).

Речові докази: чоловічу гірськолижну курткою чорного кольору ТМ «ZIENER» з капюшоном, штани чоловічі гірськолижні чорного кольору «Oulersheil 100% nylon, Lining: 100% polyamide, Filling: 100% polyester», спортивну вітровку чорного кольору «1.Judo-Club, Monchengladbache.V», сорочку чоловічу синього кольору ТМ GGM «GOLD GOLF MAN», дезодорант ТМ «Dove MEN+CARE», зарядний пристрій для мобільного телефону ТМ «NOMI» - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_7 (к/п, а.с.36), DVD-R диск з записом з камер відео спостереження зберігати в матеріалах судового провадження (к/п, а.с. 98).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1