УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України в рамках кримінального провадження за № 0001287 від 23.10.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси перебуває клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2017 року, точної дати органами досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , будучи ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ» , перебуваючи у м. Одесі, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, створив організовану групу, тобто стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю на тривалий період, а саме вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення корисливого спрямування на території Одеської області, шляхом розтрати чужого майна, яке було ввірено особі, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, що спричинило тяжкі наслідки.

При створенні організованої групи ОСОБА_6 , як організатор і керівник створеної ним організованої злочинної групи, діючи в її інтересах, підібрав учасників із кола довірених осіб, які володіють вольовим характером, навичками та умінням вести бесіду, справляти враження добросердечності і безкорисливості для вчинення особливо тяжких злочинів організованою групою, розподіливши між ними ролі, розробив план злочинних дій, довівши його до відома всіх учасників організованої групи, визначивши їх ролі та став координувати дії останніх з метою досягнення злочинного результату.

До складу організованої групи ОСОБА_6 підшукав та залучив осіб, які займали відповідні посади та в наслідок здійснення своїх професійних обов`язків тим самим вчиняли дії, спрямовані на заволодіння чужим майном.

Ієрархічна побудова організованої групи базувалась на авторитеті ОСОБА_6 , зокрема здобутого на тій підставі, що останній, є ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ», наділений повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, в тому числі з управління та розпорядження майном банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому діючим на той час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто виконуючи адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції, його обізнаності та орієнтації в правовому полі, наявністю зв`язків у державних органах та органах влади, а також характерних здібностях лідера. Інші учасники групи мали вплив на прийняття усіх рішень при готуванні до вчинення злочинів та їх вчиненні, а відповідний розподіл отриманих злочинним шляхом доходів, визначався між учасниками організованої групи відповідно до відведеної кожному ролі у вчиненні кримінального правопорушення.

До складу організованої групи ОСОБА_6 підшукав та залучив наступних осіб: державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_7 та інших, понад двох, невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Дана організована група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів, щодо отримання наживи шляхом розтрати майна ДП МОУ «ОАРЗ» належного державі в особі Міністерства оборони України, через його реалізацію з порушенням вимог законодавства Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті Інтайм» за явно заниженою ціною у сумі 9 769 500,00 гривень за договором купівлі-продажу комплекс нежитлових будівель літери А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р,С, У, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 341,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані, тотожністю способу вчинення злочинів, мобільністю, своєю стійкістю, чіткою розробкою планів вчинення злочинів, детальною підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей між співучасниками, а в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.

Крім того, всі члени організованої групи, будучи обізнаними про протиправність дій та цілей угрупування, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів, згідно встановлено плану та розподілених ролей кожному учаснику групи відповідно до меж професійної (службової) компетенції кожного.

Кримінальні правопорушення вчинялись з прямим умислом, тобто учасники організованої групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок чужого майна.

Дії членів групи під час заволодіння майном характеризувалися своєю чіткістю, злагодженістю та обумовленістю відповідно до заздалегідь розподілених обов`язків та відповідно в межах компетенції, займаних ними посад чи сфери діяльності.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2017 по справі № 1-23-32/135-08-4825 припинено повноваження ліквідатора ДП МОУ «ОАРЗ» арбітражного керуючого ОСОБА_8 (свідоцтво № 60 від 08.02.2013), та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_6 (свідоцтво № 245 від 27.03.2013), відповідно до якої останній наділений повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, в тому числі з управління та розпорядження майном банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому діючим на той час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також завдання та обов`язки, а саме: неухильно дотримується вимог законодавства; здійснює заходи щодо захисту майна боржника; аналізує фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; подає відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством; створює умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства; здійснює заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; вживає заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту; органам Національної поліції чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному; виконує інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

ОСОБА_7 призначений на посаду державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» наказом директора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» № 12 від 09.08.2017 та наділений державою відповідними повноваженнями державного реєстратора, який зобов`язаний діяти добросовісно, обґрунтовано, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки йому було надано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та в спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 (далі - Закону), державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Крім того, відповідно до ст. 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Так, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_7 , будучи учасником організованої групи відповідно до відведеної йому ролі пособника, спрямованої на досягнення цілей заздалегідь розробленого плану вчинення кримінального правопорушення, прийняв заяву ОСОБА_6 про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна на об`єкт нерухомості ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10) та в порушення ст. 41 Конституції України, ст. 346 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасував обтяження, накладене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17) (яка на час реєстраційних дій була чинною та не скасованою) на підставі наданої ОСОБА_6 ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2016 (справа № 1-23-32/135-08-4825), прийнятою у часі раніше, ніж ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017.

29.01.2018 року, після прийняття рішення по скасуванню обтяження (арешту) нерухомого майна № 24418932 від 17.01.2018, прийняв заяву ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якій в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 26487220, для проведення державної реєстрації прав власності (форма власності державна) на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 з поділом на два розділи. Безпосередньо приймав активну участь у вчиненні злочину, виконував інші вказівки ОСОБА_6 , як організатора групи, отримував від нього свою частину грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.

Інші, понад дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, будучи учасниками організованої групи, відповідно до відведеної їм ролі пособників, спрямованої на досягнення цілей заздалегідь розробленого ОСОБА_6 плану вчинення кримінальних правопорушень, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці з метою використання ОСОБА_6 документу підробили інший офіційний документ, що видається іншою особою (експертом) яка має право видавати такі документи, котрі надають права, а саме - технічний паспорт б/н від 27.10.2017, виданий від імені ФОП ОСОБА_9 ; висновок № 25-112/13 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_9 ; висновок № 25-112/18 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_9 .

Зазначені підроблені офіційні документи у наступному були використані організатором для доведення злочинного плану до кінця.

На підготовчому етапі до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 з метою реалізації своїх злочинних намірів в період з 30.05.2017 по 29.01.2018 підшукав об`єкт протиправного посягання Державне підприємство Міністерства оборони України «Одеський автомобільний ремонтний завод» (), яке перебуває в оперативному управлінні Міністерства оборони України та має у своєму постійному користуванні земельну ділянку площею 4,2 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» за заниженою вартістю, а саме без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомості підприємства та подальшого привласнення коштів, належних державі, в особі Міністерства оборони України, з розподілом отриманого прибутку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення державного майна, ОСОБА_6 за завчасно розробленим ним злочинним планом мав організувати продаж майна ДП МОУ «ОАРЗ» з аукціону за заниженою вартістю, а саме без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомості підприємства, а невстановлені досудовим розслідуванням особи, понад дві штучно створити видимість законності та дотримання конкуренції, забезпечивши участь лише підконтрольних їм підприємств у аукціоні з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ», придбати вказане майно за заниженою вартістю на підконтрольне їм підприємство та обернути його на користь співучасників злочину.

На виконання злочинного плану, спрямованого на заволодіння майном ДП МОУ «ОАРЗ», шляхом його реалізації з аукціону за заниженою вартістю ліквідатор ДП МОУ «ОАРЗ», ОСОБА_6 , будучи наділеним повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, використовуючи свої повноваження, 14.12.2017 опублікував оголошення про проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» у вигляді цілісного майнового комплексу з визначеною ліквідаційною масою.

Однак, відповідно до приписів ст. ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України», майно та землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, вирішення питань щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі і земельних ділянок відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 18 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлені особливості управління та обмеження щодо розпорядження об`єктами державної власності. Зокрема передбачено, що мирові угоди, плани санації, переліки ліквідаційних мас та зміни і доповнення до них у справах про банкрутство господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу погоджуються з суб`єктом управління об`єктами державної власності.

Відповідно до вимог п. 12 ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» переліки ліквідаційних мас та зміни і доповнення до них у справах про банкрутство державних підприємств підлягають погодженню з органом, уповноваженим управляти державним майном. У разі відсутності такого погодження включене до переліку ліквідаційної маси майно боржника не може бути реалізовано.

Також, відповідно до пункту 6 Порядку організації проведення аукціонів у провадженні у справах про банкрутство та вимоги до їх організаторів стосовно майна державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків, затвердженого наказом Фонду державного майна № 711 від 07.10.2014, Міністерством оборони України, як органом, уповноваженим управляти державним майном, згоди на проведення прилюдних торгів (аукціону) не надавалось.

Таким чином, перелік ліквідаційної маси ДП МОУ «ОАРЗ» Міністерством оборони України, як органом, уповноваженим управляти державним майном, не погоджувався, а ліквідатор ДП МОУ «ОАРЗ» ОСОБА_6 , діючи умисно, на порушення своїх службових повноважень, з відповідними листами до Міністерства оборони України не звертався.

Однак, 26.12.2017 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000515 від 22.12.2017 за клопотанням прокурора ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси на цілісний майновий комплекс ДП МОУ «ОАРЗ», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4, накладено арешт (справа № 522/24391/17).

В подальшому, 27.12.2017 року на підставі заяви військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_10 згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 03.01.2018 прийнято рішення № 39095813 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (арешт нерухомого майна).

10.01.2018 року Міністерством оборони України в особі ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» подано до господарського суду Одеської області клопотання про скасування рішення ліквідатора ОСОБА_6 на проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» та відсторонення ОСОБА_6 від виконання обов`язків ліквідатора ДП МОУ «ОАРЗ», а 16.01.2018 року Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області було подано до господарського суду Одеської області клопотання про скасування аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ДП МОУ «ОАРЗ».

Незважаючи на це, будучи достеменно обізнаним про вимоги закону та вказані обставини, ліквідатор ДП МОУ «ОАРЗ» ОСОБА_6 продовжив реалізацію злочинного плану з протиправного виведення з державної власності нерухомого майна, обернення його у власність третіх осіб, та, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, вчинив наступний алгоритм протиправних дій.

За заздалегідь розробленою схемою, 17.01.2018 ОСОБА_6 провів аукціон не за оголошеним місцем: на території держпідприємства АДРЕСА_1 , а за адресою: АДРЕСА_2 , унеможлививши тим самим його не проведення.

На час проведення аукціону о 09.00 17.01.2018 до місця його оголошеного проведення прибували представники власника Міністерства оборони України, які мали намір бути присутніми при проведенні ліквідатором аукціону з продажу державного (військового) майна, але їм охорона держпідприємства повідомила, що на території ДП МОУ «Одеський АРЗ» ліквідатор ОСОБА_6 відсутній, будь-яких інших осіб, крім охорони Заводу немає.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи як організатор, а також ОСОБА_7 та понад дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи як пособники, за заздалегідь розробленою схемою, з метою незаконне збагачення іншої особи шляхом обернення у власність інших юридичних осіб майна ДП МОУ «ОАРЗ», приховуючи майновий інтерес, зумовлений особистими позаслужбовими стосунками між собою, штучно створюючи видимість законності своїх дій та дотримання конкуренції, забезпечили протиправне проведення 17.01.2018 року аукціону з продажу майна держпідприємства та участь у ньому лише підконтрольних їм підприємств, що призвело до того, що переможцем аукціону визнано ТОВ «Сіті Інтайм», яке підконтрольне останнім.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, 29.01.2018 ОСОБА_6 , офіційно звернувся до пособника вчинення злочину - державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_7 з заявою про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна, якому в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 39401107, яку ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою розташування КП «Реєстраційна служба Одеської області»»: м. Одеса, вул. Гімназична, 21, розглянув та того ж дня, у порушення ст. 41 Конституції України, ст. 346 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», усвідомлюючи, що несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно призведе до порушення права власності держави Україна в особі Міністерства оборони України на об`єкт нерухомості ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), скасував обтяження, накладене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17) (яка на час реєстраційних дій була чинною та не скасованою) на підставі наданої ОСОБА_6 ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2016 (справа № 1-23-32/135-08-4825), прийнятою у часі раніше, ніж ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017.

У той саме час, 29.01.2018, після прийняття рішення державним реєстратором ОСОБА_7 по скасуванню обтяження (арешту) нерухомого майна № 24418932 від 17.01.2018, з метою приховання заздалегідь розробленого плану на привласнення грошових коштів ДП МОУ «ОАРЗ», ОСОБА_6 одразу звернувся до реєстратора ОСОБА_7 з наступною заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якій в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 26487220, для проведення державної реєстрації прав власності (форма власності державна) на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 з поділом на два розділи.

За результатом розгляду вказаної заяви ОСОБА_7 о 14 год. 11 хв. 29.01.2018 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якому в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 39401682 (з відкриттям розділу № 101) та розпочато закриття розділу № 101. Представник ДП МОУ «ОАРЗ» ОСОБА_6 , з метою здійснення поділу об`єкта нерухомого майна, подав державному реєстраторові ОСОБА_7 заяву про державну реєстрацію права власності № 26487220, до якої було надано наступні документи: свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 11.11.2008, видане Виконавчим комітетом Одеської міської Ради; технічний паспорт б/н від 27.10.2017, виданий від імені ФОП ОСОБА_9 ; висновок № 25-112/13 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_9 ; висновок № 25-112/18 від 16.01.2018, виданий від імені ФОП ОСОБА_9 .

Означені умисні дії ОСОБА_6 були спрямовані на неможливість викриття його злочинних намірів, спрямованих на незаконне збагачення іншої особи шляхом обернення у власність інших юридичних осіб майна ДП МОУ «ОАРЗ», тобто чужого майна.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 , діючи спільно з іншими невстановлені досудовим розслідуванням особами, 29.01.2018 року перебуваючи в м. Одесі, на порушення своїх повноважень, діючи умисно та з корисливих мотивів, уклав шляхом підписання від імені ДП МОУ «ОАРЗ» з керівником ТОВ «Сіті Інтайм» ОСОБА_11 договір купівлі продажу майна підприємства боржника, у відповідності до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві комплекс нежитлових будівель літери А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р,С, У розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 341,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10) за заниженою ціною 9 769 500,00 гривень, у тому числі без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

На виконання вказаного договору, 29.01.2018 року складено акт про передачу права власності на придбане нерухоме майно, яке в той же день засвідчено свідоцтвом №77, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_12 .

За вище вказаних обставин ОСОБА_6 , з метою досягнення своїх злочинних намірів, вдаючи, що діє у спосіб та відповідно до своїх повноважень, нібито з дотриманням вимог діючого законодавства, організовував продаж майна ДП МОУ «ОАРЗ» з аукціону за заниженою вартістю, а саме без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомості підприємства; шляхом публікації 14.12.2017 оголошення про проведення аукціону з продажу майна ДП МОУ «ОАРЗ» у вигляді цілісного майнового комплексу з визначеною ліквідаційною масою, та, порушуючи при цьому свої службові повноваження, умисно та свідомо не звернувся з відповідними листами до Міністерства оборони України для погодження переліку ліквідаційної маси ДП МОУ «ОАРЗ»; провів аукціон не за оголошеним місцем: на території держпідприємства м. Одеса, вул. Артилерійська, 4, а за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога,71; забезпечив протиправне проведення 17.01.2018 року аукціону з продажу майна держпідприємства та участь у ньому лише підконтрольних йому підприємств, що призвело до того, що переможцем аукціону визнано ТОВ «Сіті Інтайм»; звернувся до державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_7 з заявою про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна, накладене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 (справа № 522/24391/17) (яка на час реєстраційних дій була чинною та не скасованою) на підставі наданої останнім ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2016 (справа № 1-23-32/135-08-4825), прийнятою у часі раніше, ніж ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 та з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації прав власності (форма власності державна) на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4 з поділом на два розділи; визначав розстановку та послідовність дій співучасників та прикриття злочинної діяльності, постійно аналізуючи під час вчинення злочину обстановку, залучені матеріально-технічні ресурси та основні засоби, встановлював і аналізував наявність перешкод та умов, що сприяли вчиненню злочину, давав відповідні вказівки співучасникам, в тому числі на відповідний документальний супровід вчинюваного злочину. Безпосередньо брав активну участь у вчиненні злочину, подавав статистичну та фінансову звітність, керував діями інших співучасників. Брав на себе роль лідера під час спілкування з залученими до вчинення злочину іншими особами, які не були обізнані про план вчинення злочину та дії інших співучасників, самостійно приймав рішення про необхідність залучення сил та засобів, третіх осіб - ТОВ «Сіті Інтайм» (). Розподіляв між співучасниками грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Одеса (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), створивши організовану групу до складу якої підшукав та залучив державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, понад двох, будучи ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ», наділеним повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, в тому числі з управління та розпорядження майном банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому діючим на час той час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто виконуючи адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції, будучи службовою особою в період виконання ліквідаційної процедури з 30.05.2017 року до 29.01.2018 року, всупереч інтересам та завданням із здійснення заходів щодо задоволення в порядку вказаного Закону вимог кредиторів, заради досягнення і вирішення яких він ними наділений, попри покладені на нього обов`язки при реалізації своїх прав та обов`язків діяти сумлінно та розумно у відповідності до вимог законодавства із врахуванням інтересів боржника, з корисливою метою незаконно збагатити іншу особу ТОВ «Сіті Інтайм», з прямим умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, допустив розтрату чужого майна, яке йому було ввірено, реалізувавши з порушенням вимог законодавства Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті Інтайм» за явно заниженою ціною у сумі 9 769 500,00 гривень за договором купівлі-продажу комплекс нежитлових будівель літери А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р,С, У, розташованих за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська (провулок Артилерійський), будинок 4, загальною площею 25 341,7 кв.м.(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані, чим спричинив державі в особі Міністерства оборони України, як органу управління майном, збитки на суму не менше 9 769 500,00 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик переховування від органу досудового розслідування, обумовлений тим, що підозрюваний ОСОБА_6 розуміючи можливість притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років).

Таким чином, ОСОБА_6 , достеменно обізнаний про здійснення досудового розслідування стосовно нього правоохоронними органами Одеської області у даному кримінальному провадженні, але він свідомо ухиляється від органів досудового розслідування та суду.

Згідно обліків Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 , 30.08.2021 перетнув державний кордон України в пункті перетину «Херсон». Відомості про його повернення на територію України з 30.08.2021 року по теперішній час відсутні.

Крім того, враховуючи, що на теперішній час не всі учасники злочинної організації, встановлені, ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні злочини, може незаконно впливати на таких осіб, у тому числі перебуваючи за межами України, а також може незаконно впливати на осіб, допитаних у кримінальному провадженні у якості свідків, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, через невстановлених осіб може знищити речі та документи, які на даний час не встановлені слідством, однак мають суттєве значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та свідчать про злочинну діяльність членів злочинної організації.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення та отримані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав вважати про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, з урахуванням того, що оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , а також те, що останній виїхав та перебуває за межами території України, слідчий звертається з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , за відсутності останнього.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри.

Захисник в судовому засіданні заперечував, щодо клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що органом досудового розслідування не виконанні всі необхідні дії задля встановлення місцезнаходження підозрюваного. Просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.09.2021 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України та вручено у порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, розгляд клопотання у відсутності підозрюваного можливе лише у випадку, коли буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.
Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.
На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвало рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 Правил Організації.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.
23.10.2021 року слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у міжнародний розшук.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України та на теперішній час його місце знаходження невідоме, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку останнього переховуватися від органів досудового розслідування.
В зв`язку з викладеним, вважаю ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеними.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вважаю що прокурором надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України в рамках кримінального провадження за № 0001287 від 23.10.2021 року задовольнити.
За відсутності підозрюваного застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий Ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.
Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місяця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1