Справа № 146/1333/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. смт.Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000082 від 17 серпня 2021 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка, Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, на утриманні має одну неповнолітню дитину, освіта середня, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом, особою з інвалідністю та учасником АТО не являється, розлученого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
16 серпня 2021 року біля 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Миру, смт. Вапнярка, Тульчинського району, Вінницької області вступив у словесну суперечку із ОСОБА_5 .

У ході даної суперечки ОСОБА_4 на ґрунті особистої неприязні діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень , наніс декілька ударів кулаками своїх рук в область обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця і садна лобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно небезпечне винне діяння суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив наступне: 16 серпня 2021 року він зв`язався із дружиною, щоб взяти дитину на певний час до себе. Коли приїхав до хати батьків дружини, де вона також проживає, біля воріт була теща, яка сказала, що дитину йому не дадуть. Вони почали сперечатись. До них підійшов батько дружини і між ними виникла суперечка, в ході якої обвинувачений вдарив правою рукою в обличчя батька своєї дружини, внаслідок чого було викликано працівників поліції.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 16 серпня 2021 року біля 14 години почув суперечку на подвір`ї, він вийшов на подвір`я і побачив свого зятя, який сварився з дружиною потерпілого. Коли він підійшов, обвинувачений кинув листком в його дружину та замахнувся на неї рукою. Потерпілий заступився за дружину і обвинувачений вдарив його кулаком в обличчя. Далі обвинуваченого від нього відтягнули та він кудись пішов, а потерпілий з дружиною викликали працівників поліції. На даний час претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає. Щодо міри покарання просив застосувати покарання у виді громадський робіт.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце за встановлених обставин, останній винен у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
Мотиви призначення покарання.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, селищна рада щодо обвинуваченого компрометуючих матеріалів не має, раніше не судимого, думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просив суворо не карати, тому суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , попередження вчиненняним ним нових кримінальних правопорушень буде достатньо можливе при призначенні йому покарання у виді громадський робіт.

Витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 160 (ста шістдесяти) годин громадський робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1