УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Справа № 596/1230/21

Провадження № 1-кп/596/29/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000089 від 17 серпня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н. Нижбірок, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянину України, українця, з середньою - спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що за адресою АДРЕСА_1 , розташована земельна ділянка площею 0,07 га., яка належить до земель житлової та громадської забудови, комунальної форми власності, під господарськими будівлями та дворами, землекористувачами якої являється ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
В масиві вказаної ділянки знаходиться земельна ділянка орієнтованою площею 0,0272 га., на якій викопано котлаван, який заповнений водою.
Навесні 2005 року ОСОБА_4 облаштував на земельній ділянці площею 0,07 га. котлован площею 0,0272 га., який обгородив. Даний котлован було заповнено водою. ОСОБА_4 забезпечив сполучення із частково заболоченими землями, шляхом прокопування рівчака. Дані дії ОСОБА_4 були вчинені всупереч вимогам ст. ст. 125, 126 та ч. 2 ст. 168 Земельного кодексу України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення грунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.
Таким чином, ОСОБА_4 , в порушення вимог земельного законодавства, діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки площею 0,0272 га. без кадастрового номера, яка належить до земель житлової та громадської забудови, комунальної форми власності, під господарськими будівлями та дворами, що за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду, облаштував на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму площею 0,0272 га для власних потреб.
Не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,07 га., без кадастрового номера, перед Васильковецькою сільською радою та не маючи в наявності готового та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, протягом весни 2005 року (точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено) використавши лопату, за допомогою якої провів виїмку (зняття) грунтового покриву родючого шару (гумусу), внаслідок чого незаконно побудував (облаштував) штучну водойму (ставок), яку незаконно утримує на даний час.
Внаслідок самовільного будівництва ОСОБА_4 штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельної ділянки, було знято грунтовий покрив - родючого шару ґрунту на земельній ділянці без будь-яких дозвільних документів, внаслідок чого порушено структуру ґрунту.
Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 використовує земельну ділянку, площею 0,0272 га. з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, чим порушує вимоги п. і ст. 211 Земельного кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Просив суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються по даному кримінальному провадженні. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин, позиція його добровільна і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі та показав, що дійсно в зазначений в обвинувальному акті час, місці, спосіб він вчинив вказаний кримінальний проступок.

Обвинувачений, в тому, що скоїв щиро покаявся і заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування, які надійшли на підтвердження події кримінального проступку, з якими обвинувачений ознайомився після закінчення досудового розслідування і повністю визнав їх у судовому засіданні, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння та вважає їх об`єктивними та достовірними, відмовившись від їх дослідження під час судового провадження.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинуваченим не оспорюються доведеність його вини та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч.1 ст.254 КК України, як безгосподарське використання земель, що спричинило порушення структури грунту - кваліфіковані вірно.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про те, що не заперечує щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вчинив кримінальний проступок вперше, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаюється, з дня вчинення обвинуваченим проступку і до дня розгляду справи по суті минуло більше п`ятнадцяти років.

Суд, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав наведених у ньому і у зв`язку з цим закриття кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пунктів 1,2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч.1 ст.254 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, якщо є підстави, передбачені законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу вимог ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.254 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків. Обвинувачений у вчиненому щиро кається, визнав вину у скоєнні даного проступку, вчинив його вперше. Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на даний час з моменту вчинення проступку минуло більше п`ятнадцяти років, підстав для зупинення чи переривання перебігу строків давності не було.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

На підставі вищенаведеного, ст. 49 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 288, 350, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.254 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000089 від 17 серпня 2021 року - закрити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1