печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

адвоката ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, що полягає у не наданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000212 в порядку ст. 221 КПК України та зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:
30.11.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, що полягає у не наданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000212 в порядку ст. 221 КПК України та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги, адвокат посилається на те, що 04.11.2021 прокурор відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною, а тому просить надати на ознайомлення окремі матеріали кримінального провадження, зокрема протокол за результатами НРЗ від 18.08.2021, що вказаний у висновку №82/4 від 15.09.2021 експерта ІСТЕ СБУ ОСОБА_6 та у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу від 11.11.2021.

Адвокат в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, просив скаргу задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що відмова у ненадані на ознайомлення матеріалів кримінального провадження суперечить закону.

Прокурор у судовому засіданні щодо вимог зазначених у скарзі заперечував, вказав, що відмова у задоволенні клопотання про ознайомлення є обґрунтованою, а тому доводи скаржника є безпідставними.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду щодо вимог скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016.

Судом встановлено, що 27.10.2021 адвокатом подано в порядку ст. 221 КПК України клопотання про надання на ознайомлення окремих матеріалів кримінального провадження, зарема із протоколом за результатів НРЗ від 18.08.2021, що вказаний у висновку №82/4 від 15.09.2021 експерта ІСТЕ СБУ ОСОБА_6 .

Разом з цим, постановою заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 04.11.2021 було відмовлено в задоволенні клопотання.

При дослідженні оскаржуваної постанови, встановлено, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, прокурор зазначив, що адвокати та підозрюваний отримали копії матеріалів кримінального провадження, які були долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , а тому ознайомлення іншими матеріалами кримінального провадження можуть зашкодити досудовому розслідуванню.

Так, відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, про що проінформувати особу, яка подала клопотання.

За приписами ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії. У відповідності до ч.1 ст.222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2 ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, а вимоги клопотання адвоката спрямовані на здійснення процесуальних дій, не містять належного обґрунтування необхідності здійснення таких дій саме на цій стадії досудового розслідування, враховуючи положення ст.ст.221, 222 КПК України, на які посилається слідчий. Статтею 40 КПК України, встановлено самостійність у своїй процесуальній діяльності слідчого при здійсненні своїх повноважень відповідно до вимог цього Кодексу, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Слідчим суддею враховано положення ст. 94 КПК України, згідно з яким слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вимога ст. 221 КПК України містить застереження, відповідно до якого надання на ознайомлення тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню - забороняється.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість в наданні матеріалів кримінального провадження, оскільки на думку суду, позиція прокурора щодо не надання інших матеріалів кримінального провадження є вірною. З врахуванням того, що певні матеріали стороні захисту були наданні стороною обвинувачення при розгляді запобіжного заходу.

Також, варто звернути увагу, що прокурор прийняв процесуальне рішення відносно клопотання адвоката, таким чином, слідчий суддя звертає увагу, що частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно, як і порядок його виконання.

Відтак, вимоги заявника про надання адвокату для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу, враховуючи при цьому, що вимоги адвоката спрямовані на зобов`язання вчинити дії щодо надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження, а не оскарження процесуального рішення прокурора про яке значиться у скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, що полягає у не наданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000212 в порядку ст. 221 КПК України та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1