Справа № 127/891/21
Провадження № 1-кп/127/49/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 29.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, п.п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, п.п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.04.2020, який набрав законної сили 23.04.2020, пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України викладено у новій редакції, а саме: тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Зокрема у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 установлено карантин, дія якого продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 до 22.05.2020, після чого продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 до 31.07.2020, також продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 до 31.08.2020, у подальшому продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760 до 31.10.2020, крім того продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 № 956 до 31.12.2020, також продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 до 28.02.2021, крім того продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 104 до 30.04.2021, також продовжено постановою Кабінету Міністрів України № 405 до 30.06.2021, крім того продовжено постановою Кабінету Міністрів України № 611 від 16.06.2021 продовжено до 31.08.2021, також постановою Кабінету Міністрів України № 855 від 14.08.2021 продовжено до 01.10.2021, в подальшому продовжено постановою Кабінету Міністрів України № 981 від 22.09.2021 до 31.12.2021, крім того постановою Кабінету Міністрів України № 1336 від 15.12.2021 продовжено до 31.03.2022.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, п.п. 9, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України розглядається колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

Разом з тим, колегія суддів у визначений КПК України строк не може розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з об`єктивних причин, а тому з урахуванням положень пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України клопотання прокурора розглядається суддею зі складу колегії суддів ОСОБА_1 .

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України жодним чином не підтверджені, а тому просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив суд змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказане означає, що саме на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доцільністю його збереження.

Так, глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Суд вважає, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені ряду злочинів, серед яких і особливо тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я людини, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі за умисне вбивство, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, а тому він може продовжувати вчинювати злочини, може переховуватись від суду, оскільки ще не всі свідки у вказаному кримінальному провадженні допитані, обвинувачений ОСОБА_4 може чинити тиск, як на свідків, так і на потерпілу, а також обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Враховуючи викладене суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а у клопотанні захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20.03.2022 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.
Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1) для виконання.

Суддя: