Справа № 522/9639/19
Провадження по справі №1-кп/522/428/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001389 від 31.03.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.02.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, накладений штраф в розмірі 850 гривень;

- 08.06.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 11.07.2018 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001389 від 31.03.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.06.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000791 від 31.03.2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який перебуває в провадженні судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки обвинувачений на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів різного ступеню тяжкості, в тому числі тяжкі злочини, тому є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені, обвинувачений частково визнає вину у вчинених злочинах, переховуватись від суду не має наміру, просив суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання. Окрім цього вказав на те, що ОСОБА_3 має тяжкі захворювання, в нього хвора нога, йому не надають медичної допомоги в умовах ОСІ.

Враховуючи військову агресією Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, конвойний підрозділ припинив свою роботу та не доставив обвинуваченого до приміщення суду. Провести судове засідання в режимі відеоконференції не має можливості з технічних причин.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Як встановлено в судовому засіданні, розгляд кримінального провадження триває, вже дослідженні майже всі письмові докази у справі, явка свідків прокурором не забезпечена, тобто судовий розгляд справи затягується з причин, які не залежать від суду, тому подальше перебування обвинуваченого саме під вартою не сприяє досягненню мети кримінального провадження а уникнути ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, можливо, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою тривалий час, докази по справі майже досліджені, що у сукупності свідчить, проте прокурором надто тривалий час не забезпечується явка свідків в судове засідання, тобто без поважних причин не надаються суду докази сторони обвинувачення, що дійсно ще існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом взято до уваги, обставини зазначені в статті 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого вона обвинувачується, наявність місця проживання.
З урахуванням вище викладеного, суспільної необхідності та загальних засад кримінального провадження, суд приходить до переконання, що знаходження обвинуваченого під вартою не є доцільним на теперішній час, і наявні ризики не можуть виправдовувати застосування такого запобіжного заходу, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований.

Метою зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обвинуваченого є запобігання спробам переховуватись від суду.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 177, 178, 194,196 КПК України, суд, з урахуванням наведених доказів та обставин, вважає можливим задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 та змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання підвартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

Покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто до 02.05.2022 року включно:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3)утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора Приморської оркжуної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , або інших прокурорів з групи прокурорів у вказаному крмиінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

02.03.2022