Справа № 283/2414/21
Провадження №1-кп/283/251/2021
У Х В А Л А
23 вересня 2021 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , провівши у режимі відеоконференції підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 28.06.2021 за №0000152, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 вересня 2021 року до Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152, по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначене провадження передано судді ОСОБА_1 .

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилення обвинуваченого від суду, оскільки він не визнав свою причетність до вчинення вказаного злочину та відмовився давати покази; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення ним нового кримінального правопорушення. Запобігти вказаним ризикам, на думку прокурора, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

Потерпілий ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора зазначив, що необхідності тримати ОСОБА_5 під вартою немає, він має молодий вік, на думку потерпілого, ОСОБА_5 зробив висновки щодо своєї протиправної поведінки та її наслідків.

ОСОБА_5 та його захисники заперечили по суті клопотання, вважають, що прокурором необґрунтована необхідність продовження обвинуваченому строку найбільш суворого запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений має зареєстроване постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину визнав, сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому лікування та частково моральну шкоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 зауважив, що обвинувачений за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, про що надав відповідні характеристики, раніше до відповідальності не притягувався, вину визнає, однак не погоджується із тією правовою кваліфікацією, яка викладена в обвинувальному акті; відшкодував потерпілому 35000 грн в рахунок матеріальної та моральної шкоди.

В підготовчому судовому засіданні захисники обвинуваченого дійшли узгодженої позиції та просили суд змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора та захисників, заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, він не допитаний з приводу обвинувачення, як і свідки та потерпілий, що свідчить про можливість ухилення обвинуваченого від суду та впливу на свідків та потерпілого. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений згідно з обвинувальним актом проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час з характеристики ст. ДОП УП ГУ НП у м. Києві (яка надана стороною захисту), ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зазначене, на думку суду свідчить про те, що місце реєстрації та місце фактичного проживання обвинуваченого не співпадають. Сторона захисту, звертаючись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, на вказану обставину уваги не звернула, у своєму клопотанні, як і у додатках до нього, жодних доказів про реальне місце проживання обвинуваченого не надала.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні.
Через існування вказаних обставин, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд приймає до уваги, що своїм процесуальним рішенням суд має не лише забезпечити права обвинуваченого, а й охорону суспільних інтересів, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципами поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000152 строк запобіжного заходу - тримання під вартою на 40 днів, до 01 листопада 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту її вручення.

Суддя ОСОБА_1