ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області Справа №488/603/21
Провадження №1-кп/477/164/21
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

08 жовтня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в м. Миколаєві у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України,
У підготовчому судовому засіданні надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовано існуванням ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, з вимогою дати показання на його користь.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора та наполягали на обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначили, що потерпілою подано заяву про забезпечення заходів безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на даний час є обставин, які дають підстави вважати, що існує загроза її життю.
Захисник адвокат ОСОБА_8 у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку захисника підтримав.
Заслухавши думки учасників судового провадження, показання свідка ОСОБА_9 , яка допитана судом у межах клопотання про обрання запобіжного заходу, перевіривши надані матеріали, дослідивши докази по вказаним матеріалам, суд установив наступне.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, у тому числі до 10 жовтня 2021 року ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області 12 серпня 2021 року.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу та продовження його дії стали можливість у обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.
Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.
Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На думку суду обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою раніше є такими, що станом на час судового розгляду кримінального провадження частково зменшилися.
Допитана у підготовчому судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 зазначила, що вона є колишньою дружиною обвинуваченого та матір`ю його сина. Обвинувачений зареєстрований за місцем проживання в квартирі, яка розташована в м. Києві, він також є співвласником даної квартири. Останнім часом вона та її син почали спілкуватися з ОСОБА_4 , відправляють йому до СІЗО посилки. Вона, з урахуванням стану здоров`я колишнього чоловіка, не заперечує щодо його проживання в спільній квартирі у м. Києві та зобов`язується у разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту доглядати та надавати допомогу обвинуваченому, забезпечувати його присутність у судових засіданнях.
Обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно листа філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях від 07 жовтня 2021 року №1657, обвинувачений ОСОБА_4 має діагноз «Пухлина головного мозку, мозкова кома» та перебуває у МЛШМД.
Відповідно до листа КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 08 жовтня 2021 року №909/01-05 обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні в токсикологічному відділенні з діагнозом «Гостре отруєння невідомою речовиною (барбітуратами?) важкого ступеню», до суду 08 жовтня 2021 року може бути конвойований.
Під час підготовчого судового засідання у обвинуваченого ОСОБА_4 візуалізувалися явні ознаки хворобливого стану, на запитання відповіді надавав не конкретно, має ознаки порушення слуху.
Станом на день розгляду справи ОСОБА_4 є особою похилого віку.
Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до частини першої статті 176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Зазначені запобіжні заходи є альтернативними відносно один до одного.
Згідно статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною п`ятою статті 181 КПК України передбачено право працівників органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії (стаття 195 КПК України).
Суд уважає застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому вважає встановити його цілодобово, зобов`язавши обвинуваченого носити електронний засіб контролю, що не виключає застосування більш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою у разі порушення обвинуваченими будь-якого зобов`язання, що встановлено цією ухвалою.
Керуючись статтями 177, 181, 194, 196, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та заборонити останньому залишати цілодобово квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 :

за першою вимогою суду прибувати до Жовтневого районного суду Миколаївської області;

утриматися від спілкування з потерпілою та свідками;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали 60 днів, яка діє з 08 жовтня 2021 року до 06 грудня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга може бути поданою через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

СУДДЯ ОСОБА_10