Справа № 944/6339/21
Провадження №1-кс/944/930/21
22.11.2021 рокум.Яворів
В обґрунтування скарги зазначає, що постановою дізнавача сектору дізнання Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 22 жовтня 2021 року було закрито кримінальне провадження, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_2 оскаржувану постанову вважає незаконною та винесеною передчасно, оскільки дізнавачем досудове розслідування проведено поверхнево, без проведення всіх слідчих дій, необхідних для встановлення обставин справи.
Зокрема, дізнавач: не провів огляду місця події та не вилучив телефон ОСОБА_4 , на якому останній проводив відеозйомку події; не провів слідчий експеримент з участю учасників події; не провів огляд місця події; не провіві очного допиту осіб, не призначив судово-медичну експертизу щодо виявлення на тілі ОСОБА_2 тілесних ушкоджень; не допитав в якості свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ; не отримав інформацію щодо телефонних розмов напередодні події між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В судове засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 не прибули, проте подали заяву про розгляд даної скарги без їхньої участі.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності дізнавача, скаржника та його представника.
Постановою дізнавача сектору дізнання Яворівського районного відділу поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 22 жовтня 2021 року було закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України в зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_2 оскаржує постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, оскільки дізнавач не провів необхідних слідчих (розшукових) дій для з`ясування обставин провадження.
Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На слідчого суддю відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя перевіряє чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Підстави закриття кримінального провадження визначені ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, на який посилається дізнавач в оскаржуваній постанові, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В постанові дізнавач зазначає, що проведеними заходами не встановлено свідків та очевидців, які б підтверджували факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 , не здобуто достатньо доказів для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, тому слід вважати, що відповідно до норм ст.82 КПК України в ході проведення досудового розслідування не представляється можливим отримати допустимі докази, встановити об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, які згідно з ч.1 ст.11 Кримінального кодексу України є обов`язковими ознаками складу кримінального правопорушення, а тому відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.
Так, за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України відповідальність наступає за умисне легке тілесне ушкодження.
З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).
Злочин вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди у вигляді наслідків, зазначених у ч. ч. 1 або 2 ст. 125.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим або непрямим умислом. Якщо умисел винного було спрямовано на заподіяння тяжких тілесних чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в результаті його дій потерпілому було заподіяно лише легкі тілесні ушкодження, вчинене слід кваліфікувати за спрямованістю умислу - за відповідними частинами ст. ст. 15 і 121 або 122.
Суд погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про те, дізнавачем неповно проведено досудове розслідування кримінального провадження, зокрема, дізнавач не провів огляду місця події та не вилучив телефон ОСОБА_4 , на якому останній проводив відеозйомку події, що вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6 ; не провів слідчий експеримент з участю учасників події; не допитав в якості свідка ОСОБА_5 , яка є сусідкою ОСОБА_4 щодо обставин справи.
Таким чином, у постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не в повній мірі наведено належні і достатні мотиви ухвалення процесуального рішення про закриття кримінального провадження, не здобуто та не дано оцінку твердженням, в тому числі й тим, на які покликається заявник.
За наведених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є не обґрунтованою та такою, що прийнята передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1