ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/329/20 Номер провадження 11-кп/814/469/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 лютого 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 лютого 2022 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів , а саме до 3 квітня 2022 року включно.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається , що в провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики , передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання прокурора , суд вказав , що на даний час продовжують існувати ризики , передбачені ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні , а тому обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням обвинувачений подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляції вказує , що рішення прийнято з процесуальними порушеннями та порушенням права на захист.

Позиції учасників судового провадження
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України . Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Оскільки захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подала заяву про проведення судового засідання без її участі та участі обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор заяву про проведення судового засідання за його участі не надав , колегія суддів вважає за можливе розглянути провадженні без участі сторін.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги
Заслухавши суддю доповідача , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційним судом встановлено , що в провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину , інкримінованому ОСОБА_5 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

Судом детально оцінено усі заявлені у клопотанні прокурора ризики , які на даний час продовжують існувати і ступінь яких не зменшився та встановлено високу їх ймовірність.

З такою оцінкою у повній мірі погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляції обвинуваченого висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляції про допущення процесуальних порушень та порушення права на захист під час постановлення оскарженої ухвали.

Так , інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні представляв адвокат ОСОБА_7 . Як ним , так і самим обвинуваченим висловлено заперечення щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою , яким надано оцінку судом.

Крім того , як вбачається з журналу судового засідання , адвокату ОСОБА_7 надавався час на ознайомлення з клопотанням прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З цього ж журналу вбачається , що обвинувачений ОСОБА_5 жодних скарг , заперечень чи клопотань під час судового засідання , які залишилися не розглянутими , не висловлював.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_5 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення , а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 лютого 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4