ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1861/21 Справа № 932/8924/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою

ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від

04 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що заявником не доведено факту звернення із заявою про кримінальне правопорушення до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки на підтвердження факту звернення не долучено жодного доказу (повідомлення із відміткою про прийняття, талону прийняття заяви, документів поштового зв`язку чи інше).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді від 04 листопада 2021 року, мотивуючи тим, що вказану ухвалу він отримав 17 листопада 2021 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості заяви про вчинення злочину посадовими особами та власником і представником ТОВ Фінансова компанія Дніпрофінансгруп ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 09 жовтня 2021 року, що зареєстрована у ЖЕО за №45029 до ЄРДР, та розпочати досудове розслідування.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги заявник посилається на те, що 05 жовтня 2021 року він звернувся до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка була зареєстрована 09 жовтня 2021 року за №45029. Зазначає, що оскільки на час подання вказаної заяви та на теперішній час загальновідомо про факт дії карантинних обмежень, у нього не було можливості надати слідчому судді докази прийняття органами поліції заяви про скоєння злочину. Вказує на те, що після отримання оскаржуваної ухвали він звернувся до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де йому нарешті

18 листопада 2021 року видали лист від 18 листопада 2021 року №43.7/ЄО-45029 про відмову у внесенні його заяви до ЄРДР. Зазначає, що в порушення вимог ч.ч.1,2 ст.306 КПК України слідчий суддя розглядав скаргу з 27 жовтня 2021 року по 04 листопада 2021 року, не витребував матеріали, що стосуються скарги, не видавав йому ухвалу два тижні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Вирішуючи питання про дотримання ОСОБА_6 строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі скаржника, а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів провадження слідує, що копію ухвали слідчого судді від 04 листопада 2021 року ОСОБА_6 отримав 17 листопада 2021 року та 18 листопада 2021 року подав апеляційну скаргу, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.
Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги апеляційний суд зважає на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно із ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно ч. 5 п. 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Отже, з огляду на викладене можна дійти висновку, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Як слідує з матеріалів провадження 27 жовтня 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій він просив зобов`язати уповноважених осіб ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР дані про кримінальне правопорушення за його заявою від 05 жовтня 2021 року. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилався на те, що ним до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення 05 жовтня 2021 року, яка зареєстрована 09 жовтня 2021 року за № 45029.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від
04 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На переконання апеляційного суду слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 діяв у спосіб та у межах закону й дійшов обґрунтованого висновку, що заявником не доведено факту звернення із заявою про кримінальне правопорушення до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки на підтвердження факту звернення не долучено жодного доказу (повідомлення із відміткою про прийняття, талону прийняття заяви, документів поштового зв`язку чи інше).
У даній категорії справ обов`язок доведення обставин, що викладені у скарзі, покладається на особу, яка подала скаргу. Заявник у даній скарзі не має статусу ні підозрюваного, ні обвинуваченого, тому на нього не поширюються вимоги діючого законодавства, які забезпечують дію презумпції невинуватості та щодо забезпечення доведеності обставин, які впливають на об`єм його прав та обов`язків (ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України).
Із урахуванням принципів змагальності сторін у ході судового розгляду (ст.22 КПК України, п.3 ч.1 ст.129 Конституції України), диспозитивності (ст.26 КПК України) колегія суддів вважає, що слідчий суддя був позбавлений як можливості, так і правових підстав для відшукування органу до якого була подана заява про злочин, установленні факту подачі такої заяви, тощо. Наведене дає підстави стверджувати те, що заявником повинен був доводитись факт подання ним заяви про вчинення злочину до компетентного органу, що є передумовою для вирішення слідчим суддею питання про наявність чи відсутність бездіяльності відповідного органу, пов`язаної із невнесенням відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Наявність в матеріалах провадження заяви про скоєння злочину не усуває обставини, яка стала підставою для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, пов`язаних із невнесенням відомостей до ЄРДР, оскільки дана заява не містить будь-якої інформації, яка би підтверджувала факт її скерування та отримання ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Посилання апелянта на лист ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від
18 листопада 2021 року №43.7/ЄО-45029 про відмову у внесенні його заяви до ЄРДР, апеляційний не приймає до уваги, оскільки він був отриманий після постановлення ухвали слідчого судді, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі заявник.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що у апеляційній скарзі ОСОБА_6 висунуті вимоги про ухвалення рішення щодо обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції. Так, серед інших, у апеляційній скарзі заявлені вимоги про визнання бездіяльності слідчого ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та зобов`язання його внести відповідні відомості заяви про вчинення злочину посадовими особами та власником і представником ТОВ Фінансова компанія Дніпрофінансгруп ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 09 жовтня 2021 року, що зареєстрована у ЖЕО за №45029 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, проте вказані обставини не було предметом розгляду слідчим суддею, за результатами якого ним 04 листопада 2021 року була постановлена відповідна ухвала.
Крім того, зі змісту скарги ОСОБА_6 слідує, що представники ТОВ Фінансова компанія Дніпрофінансгруп .....перешкоджали здійсненню його нотаріальної діяльності, примушували віддати їм квартиру без будь-якого на те рішення суду...., втім ним були висунуті вимоги про зобов`язання службових осіб ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості за ст.ст.255, 355 КК України по факту створення, керівництва злочинною спільнотою або злочинною організацією, а також участь у ній та примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, що вказує на відсутність підстав для задоволення його апеляційної скарги.
Апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення, та спростовували би мотиви, наведені у зазначеній ухвалі.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та не знаходить підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апелянтом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи наведене суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від

04 листопада 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4