1Справа № 335/9380/21 1-кп/335/716/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжя клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2013 за № 0005118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2013 за № 0005118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначав, В провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2013 за № 0005118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2013 р., приблизно о 18 годині, невстановлена особа, знаходячись біля ТЦ "Україна" в м. Запоріжжі, відкрито, вихопивши з руки, викрала мобільний телефон "Соні" ІМЕІ 353-723- НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , спричинивши збиток на суму 4999 грн. (ЖЄО- 18580)

В ході проведення досудового розслідування було надане доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення особи, яка вчинила вказаний злочин, встановлення свідків та очевидців кримінального правопорушення.

На виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України, по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2013 за № 0005118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, вжитими заходами встановити особу злочинця не виявилися можливим.

Допитані в якості свідків особи, інформацію яка б становила інтерес для кримінального провадження не надали.

Таким чином, враховуючи проведений в ході досудового розслідування обсяг слідчих (розшукових) дій, на даний час встановити особу, яка вчинила описане вище кримінальне правопорушення (злочин) та отримати достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), а також встановити особу, яка вчинила описане вище кримінальне правопорушення (злочин), не вдалося.

Наразі у даному кримінальному провадженні проведено повний обсяг процесуальних дій (слідчих, розшукових) обставин, які б перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії не має.

В силу п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.Крім того, відповідно до п. З ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Обставини вчинення описаного вище кримінального правопорушення, невстановленою в ході досудового розслідування особою, мали місце 25.12.2013, таким чином враховуючи, що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років, тобто з дня вчинення кримінального правопорушення минуло п`ять років.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж п`ять роки, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому прокурор просив суд кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2013 за № 0005118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про закриття кримінального провадження без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча судом повідомлялись про час та місце його проведення, будь-яких заяв, клопотань з приводу розгляду справи до суду не подала.

Вивчивши матеріали кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № № 0005118 від 25.12.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, в тому числі: п. 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;

Зазначена норма кримінально процесуального законодавства пов`язує можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю двох підстав:

- не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення,

- закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому суд вправі констатувати факт не встановлення органом досудового розслідування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, лише після з`ясування питання про виконання органом досудового розслідування усіх необхідних дій для всебічного, повного та об`єктивного розслідування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України вбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У ч. 4 ст. 284 КПК України вказано, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Разом із тим, при проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні зазначені вимоги процесуального закону щодо повного та об`єктивного досудового розслідування слідчим та прокурором не виконані.

Встановлено, що кримінальне провадження 0005118 від 25.12.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, порушене за заявою потерпілої ОСОБА_4 .

З моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме з 25.12.2013 року минуло більше 7 років. В той же час, досудовим розслідуванням особу, яка вчинила вказане правопорушення не встановлено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування вчинені наступні дії: допитано 25.12.2013 потерпілу, оглянуто місце події 25.12.2013 та в порядку ст. 40 КПК України надано доручення про проведення слідчих (розшукових дій), під час виконання якого допитано трьох свідків 26.12.2013 року, проведені заходи щодо встановлення наявності камери відеоспостереження.

Також згідно заяви ОСОБА_5 ним 30.01.2014 року добровільно видано мобільний телефон Сони, який було повернуто потерпілій ОСОБА_4 , про що в матеріалах справи наявна заява.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_6 30.01.2014 року останній повідомив, що придбав мобільний телефон у ОСОБА_7 , який повідомив, що придбав його у ломбарді.

В матеріалах провадження також наявний протокол допиту свідка ОСОБА_8 без дати його складення, підпису особи, яка проводила допит свідка ст.о/у ОСОБА_9 , згідно до якого свідок ОСОБА_8 повідомив, що придбав вказаний мобільний телефон у раніше знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , який займається перепродажем мобільних телефонів .

Після чого з січня 2014 року по 2021 рік жодна слідча або процесуальна дія органом досудового розслідування не проводилася, при наявності даних щодо особи, яка продала телефон, який належав потерпілій ОСОБА_10 , останній не встановлювався органом досудового розслідування і не допитувався з приводу обставин отримання мобільного телефону, заходи на встановлення особи злочинця не проводилися.

Суд констатує, що належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття вказаного злочину не були здійснені. Досудове розслідування та процесуальне керівництво з боку прокурора були неналежними.

З огляду на досудове розслідування кримінального провадження 0005118 від 25.12.2013, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

У даному провадженні жодної слідчої або оперативно-розшукової дії з 30.01.2014 року до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду взагалі не здійснювалося, кримінальне провадження не розслідувалося майже сім років, тому вважати, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особу яка вчинила злочин не встановлено, не можна, як про це зазначає у клопотанні прокурор, оскільки вона взагалі не встановлювалася, що є безумовним порушенням прав та інтересів потерпілої.

Крім того, прокурор, який звертається із вказаним клопотанням і призначений у кримінальному провадженні жодних процесуальних рішень, вказівок на розкриття вказаного злочину не приймав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості".

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Досудове розслідування проведено поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0005118 від 25.12.2013, року шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, при неналежному проведенні досудового розслідування протягом 7 років суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а матеріали кримінального провадження слід повернути прокурору для організації проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 25, 284-288, 314, 369-372, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2013 за № 0005118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0005118 від 25.12.2013 року повернути прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1