ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/8061/21
Провадження № 1-кс/991/8180/21
У Х В А Л А
09 грудня 2021 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

29.11.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
Зі змісту скарги вбачається, що 13.11.2021 ОСОБА_3 направила до НАБУ заяву про вчинення організованою групою посадових та службових осіб Вінницького медичного університету, Вінницької міської ради, міліції (поліції), прокуратур міста Вінниці, Вінницького міського суду та Служби безпеки України у Вінницькій області кримінальних правопорушень, передбачених статтями 135, 172, 176, 177, 184, 185, 186, 189, 191, 192, 255, 256, 271, 272, 354, 358, 361, 364, 366, 3685, 3692, 375, 3761, 380, 384, 382, 396, 442 Кримінального кодексу України (далі КК України), яку отримано 17.11.2021. Однак, як стверджує заявниця, відомості, викладені у її заяві, не були внесені до ЄРДР протягом 24?х годин з моменту її подання.
У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернулася до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої НАБУ та просить слідчого суддю зобов`язати останнього внести відповідні відомості до ЄРДР за її заявою.

Приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції заявниця ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила слідчого суддю задовольнити її в повному обсязі.
Уповноважений представник НАБУ, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився. Втім, до початку судового розгляду подав до Вищого антикорупційного суду письмові пояснення, в яких прохав у задоволенні скарги відмовити та провести судовий розгляд у відсутність представника НАБУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неприбуття в судове засідання слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною першою статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (пункт 4 частини 5 статті 214 КПК України).
Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Отже, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.
Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.
Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що 13.11.2021 ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направила до НАБУ заяву від 10.11.2021 про вчинення низки злочинів організованою групою посадових та службових осіб Вінницького медичного університету, міської ради, міліції (поліції), прокуратур міста Вінниці, Вінницького міського суду та Служби безпеки України у Вінницькій області, кримінальних правопорушень (а.с. 14), яку отримано та зареєстровано 17.11.2021 за № М?14947.
Зі змісту заяви вбачається, що починаючи з 2013 року заявниця, її дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 є ініціаторами 67?ми кримінальних провадженнях стосовно посадових та службових осіб Вінницького медичного університету, Вінницької міської ради, міліції (поліції), прокуратур міста Вінниці, Вінницького міського суду та Служби безпеки України у Вінницькій області, які утворили між собою злочинну організацію та протягом дев`яти років умисно, протиправно блокують здійснення досудового розслідування у кримінальних справах, в яких Мішини є потерпілими, перешкоджають ухвалюванню обвинувальних вироків у цих справах, не виконують ухвали судів міста Києва, міста Хмельницького, Вінницького районного та апеляційного судів та постанов слідчих, прокурорів.
Крім того, у заяві ОСОБА_3 зазначає, що судді Вінницького міського суду розглядаючи її заяв та скарг ухвалювали неправосудні судові рішення, здійснювали правосуддя не на засадах верховенства права та не забезпечували право на справедливий суд. При цьому, в судових провадженнях у сфері житлово?комунального господарства група суддів Вінницького міського суду ігнорували той факт, що сім`я заявниці є потерпілою від злочинів у 67?ми кримінальних провадженнях.
Між тим, заявниця стверджує, що група прокурорів міста Вінниці не здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав та свобод потерпілих у зазначених заявницею кримінальних провадженнях, а також загальних інтересів суспільства.
Також ОСОБА_3 у заяві зазначила про незаконні дії групи співробітників Служби безпеки України у Вінницькій області, які є предметом розгляду і перевірки у кожному із згаданих вище кримінальних проваджень.
Окрім цього, заявницею повідомлено про те, що ректор Вінницького медичного університету ім. М.І. Пирогова ОСОБА_6 , де працювала її дочка, 03.03.2012 протиправно звільнив останню нібито через її прогули та привласнив її інтелектуальну власність.
Додатково ОСОБА_3 зазначено, що службові особи Вінницької міської ради, за попередньою змовою з ректором ОСОБА_6 та його заступниками, після звільнення з роботи її дочки, відмовили в наданні субсидії її сім`ї, яка є матеріально незабезпеченою та соціально незахищеною, чим завдали їм істотної шкоди, а також суспільству і державі.
Таким чином, заявниця вважає, що організованою групою посадових та службових осіб Вінницького медичного університету, міської ради, міліції (поліції), прокуратур міста Вінниці, Вінницького міського суду та Служби безпеки України у Вінницькій області було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені статтями 135 (залишення в небезпеці), 172 (грубе порушення законодавства про працю), 176 (порушення авторського права і суміжних прав), 177 (порушення прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, топографію інтегральної мікросхеми, сорт рослин, раціоналізаторську пропозицію), 184 (порушення права на безоплатну медичну допомогу), 185 (крадіжка), 186 (грабіж), 189 (вимагання), 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), 192 (заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою), 255 (створення, керівництво злочинною спільнотою або злочинною організацією, а також участь у ній), 256 (сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності), 271 (порушення вимог законодавства про охорону праці), 272 (порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою), 354 (підкуп працівника підприємства, установи чи організації), 358 (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів), 361 (Несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку), 364 (зловживання владою або службовим становищем), 366 (службове підроблення), 3685 (незаконне збагачення), 3692 (зловживання впливом), 375 (постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови. Статтю 375 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7?р/2020 від 11.06.2020), 3761 (незаконне втручання в роботу автоматизованих систем в органах та установах системи правосуддя), 380 (невжиття заходів безпеки щодо осіб, взятих під захист), 382 (невиконання судового рішення), 384 (введення в оману суду або іншого уповноваженого органу), 396 (приховування злочину), 442 (геноцид) КК України.
З урахуванням викладеного, заявниця прохає зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості на підставі її заяви від 10.11.2021.

Як вбачається з матеріалів скарги, доводи ОСОБА_3 про ймовірне вчинення зазначених нею кримінальних правопорушень ґрунтуються на її припущеннях про те, що зазначені посадові та службові особи Вінницького медичного університету, Вінницької міської ради, міліції (поліції), прокуратур міста Вінниці, Вінницького міського суду та Служби безпеки України у Вінницькій області зорганізувалися в злочину групу з метою переслідування заявниці та членів її родини, порушення їх конституційних прав та інтересів. Проте фактичних даних, які б вказували на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень зазначеними особами в заяві ОСОБА_3 . Факт незадоволення ОСОБА_3 процесуальними діями та рішеннями суддів Вінницького міського суду та інших судів, протиправними, на її думку, діями та бездіяльністю службових осіб прокуратури міста Вінниці та Служби безпеки України у Вінницькій області в межах зазначених 67?ми кримінальних проваджень, відмовою посадових осіб Вінницької міської ради у наданні сім`ї заявниці субсидії, звільненням її доньки, само по собі не свідчить про вчинення кримінальних правопорушень.

Разом із цим, необхідно звернути увагу, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
В заяві ОСОБА_3 від 10.11.2021 не зазначені обставини, які б могли свідчити про вчинення відповідними службовими особами Служби безпеки України у Вінницькій області, суддями Вінницького міського суду, прокурорами чи іншими особами корупційних кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, доходжу висновку, що підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у згаданій заяві, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1