УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про задоволення скарги

"27" жовтня 2021 р. слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача інспектора СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002367,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.
В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що Черкаським районним управлінням поліції ГУ НП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002367 від 11 травня 2019 року за ч. 1 ст. 190 КПК України.
ОСОБА_3 є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
31 грудня 2020 року дізнавачем - інспектором СД Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження.
В порушення вимог ст.284 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження № 0002367 дізнавачем скаржнику не направлялась.
Про існування оскарженої постанови скаржнику стало відомо лише 27 липня 2021 року після ознайомлення представника
Про дату ознайомлення з матеріалами справи, відповідно про дату ознайомлення із даною постановою на відповідному запиті адвокатом ОСОБА_6 здійснено відмітку із відображенням відповідних відомостей (копія запиту та СД-дист із фото файлів, з властивостями «змінено 27.07.21» - додано до матеріалів скарги. Зазначений на клопотанні місяць - 06, зазначений помилково, дата ознайомлення 27.07.21). Згідно матеріалів кримінального провадження, постанова про його закриття потерпілому не направлялася, вихідний номер на супровідному листі про нібито направлення постанови, чеки, реєстри та інші докази направлення/отримання оскаржуваної постанови - відсутні.
Вважає дане рішення про закриття кримінального провадження таким, що грубо порушує вимоги процесуального закону, засади кримінального процесу, відповідно є незаконним, а тому виникла необхідність в оскарженні прийнятого протиправного рішення у судовому порядку, скасуванні даного рішення.
Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді з заявою заяву про розгляд скарги без його участі, заявлені в скарзі вимоги підтримав та просив їх задовольнити з наведених в ній підстав.
Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги у її відсутність.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0002367, надані скаржником докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Черкаського районного управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002367 від 11.05.2019 за заявою ОСОБА_3 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України.
В ході проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії: - 01.07.2019 допитано потерпілого ОСОБА_3 ; 05.09.2019 допитано потерпілого ОСОБА_3 ; - 17.10.2019 допитано свідка ОСОБА_8 , який у тому числі повідомив, що нібито, без наявності правових підстав розраховувався, за рахунок отриманих із відповідним цільовим призначенням коштів, з пайовиками за 2014-2017 роки.
08.05.2020 слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 кримінальне провадження №0002367 було закрито на підставі аб. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, яка була скасована прокурором.
Постановою дізнавача інспектора сектору дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002367 від 11.05.2019 року, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального проступку.
Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує не скасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Згідно п.п.1, 2, 4, 9 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1)встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, слідчий, прокурор виносить постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь -який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
В постанові від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002367 від 11.05.2019 року, яке закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального проступку, дізнавачем інспектором сектору дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 не зазначено жодного доказу, який отриманий ним під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, яким спростовується факт вчинення кримінального проступку.
Крім того, дізнавачем інспектором сектору дізнаня Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 не проведено жодної слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні №0002367.
Враховуючи викладене, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002367 від 11.05.2019 року проведене з порушенням вимог ст.9 КПК України, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження, є передчасним.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.
Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема, в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд з нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акту, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.
Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак, для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції, існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алєксахін проти України», п.55)
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 36, 40, 284, 303, 304, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 на постанову дізнавача інспектора СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0002367 від 11.05.2019 року - задовольнити.
Постанову дізнавача інспектора сектору дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002367 від 11.05.2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1