Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/3574/21
провадження №1-кп/279/546/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 ,з секретарем ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000165 від 07.04.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, згідно ст.89 КК України несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 07.04.2021 року близько 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , маючи на меті зґвалтувати свою рідну неповнолітню сестру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває в родинних відносинах, застосувавши фізичне насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , яке виразилось у фізичній перевазі, утримуючи ОСОБА_4 біля себе, силоміць зняв з неї верхній одяг та спідню білизну, після чого, ігноруючи волю потерпілої, вдарив її рукою по обличчю, однією рукою схватив її за шию, а іншою закрив рот, тим самим долаючи її опір, та спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця у нижній повіці правого ока, садна біля зовнішнього кута правого ока, синця навколо садна, синця в проекції правого грудино-ключичного з`єднання, слабо вираженого синця по зовнішній поверхні середньої частини лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, знявши з себе штани та спідню білизну, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди, в результаті чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді тріщин в повздовжньому напрямку з кровоподтьоками, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Такі умисні дії, які виразились у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої неповнолітньої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), кваліфіковано як злочин, передбачений ст.152 ч.3 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, за результатами дослідження всіх поданих стороною обвинувачення доказів та їх сукупного аналізу, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 07.04.2021 року близько 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї рідної неповнолітньої сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викликаних її пізнім поверненням додому, наніс їй удар рукою по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці правого ока, садна біля зовнішнього кута правого ока, синця навколо садна, та два удари по тілу в область грудини та лівого плеча, спричинивши синець в проекції правого грудино-ключичного з`єднання, слабо вираженого синця по зовнішній поверхні середньої частини лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.125 ч.1 КК України.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого, допитаних безпосередньо в судовому засіданні потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в зґвалтуванні сестри не визнав, такий факт заперечив. Дав показання про те, що 06.04.2021 року з двоюрідним братом цілий день гуляли селом, вживали спиртне, ввечері повернувся додому в стані сп`яніння. Його сестра ОСОБА_8 прийшла ще пізніше за нього, через що він почав на неї кричати, вдарив, наказав йти спати та сам пішов спати. Його розбудили працівники поліції, почали бити, кричали, що він когось зґвалтував. Він все заперечував. На руки надягли кайданки, від чого виникли синці. Потім доставили в поліцію, водили по кабінетах, погрожували застосувати насильство. Він повідомив, що сестру лише вдарив. Зранку його доставили до експерта, де брали змиви зі статевого органу, лобка, в лікарні взяли кров, в поліції сам зрізав нігті. Всі зразки він надавав добровільно, сам пропонував їх взяти, щоб довести свою непричетність. З сестрою в нього виникали словесні конфлікти, бо вона курить, не хоче вчитись, гуляє, однак раніше він її ніколи не бив. В ту ніч конфлікт виник через те, що вона прийшла пізно додому. Була випивша. Вдарив її по обличчю, ще пару раз по тілу, накричав на неї, наказав йти спати. Сторонніх при цьому не було. Сестра його обмовила. Ніяких дій сексуального характеру відносно неї не вчиняв. В тому, що сестру вдарив кається, жалкує про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні дала показання про те, що в день напередодні події гуляла з подругами, вживала слабоалкогольний напій. Додому прийшла близько 24-ої години. Вдома були брат ОСОБА_9 та двоюрідний брат ОСОБА_10 . Мати вже спала. Брати були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 відправляв її піти купити ще горілки, однак вона відмовлялась йти. Тоді він вдарив її долонею по обличчю та кулаком в грудну клітку. Вона стала плакати і мама це почула. З мамою вони втекли до сестри ОСОБА_11 , якій вона збрехала, що брат її зґвалтував. Сестра викликала поліцію, бо вона сказала, що зґвалтував. Це було в присутності сестри та матері близько 01-ої години ночі. ОСОБА_9 забрали до поліції. Вони з мамою до поліції поїхали зранку, потім на експертизу. Свою білизну та речі привезла в поліцію. Коли слідчий допитував, то говорила, що брат зґвалтував, але він її не ґвалтував, а тільки побив, за що вона образилась. На другий день вдома матері розповіла правду. Відносини з братом були нормальні. Бувало, що брехала матері про брата. Її ніхто не ґвалтував. Наступного дня вони прийшли з заявою, що вона обмовила брата, але її не взяли. Правдою є те, що брат її побив.

Мати потерпілої та обвинуваченого свідок ОСОБА_12 відповідно до ст.63 Конституції України від дачі показань відмовилась.

Свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що був в гостях у Могильних, в будинок повернулись близько 24-ої години. Був у стані сп`яніння, бо весь день вживали алкоголь. Що відбувалось не пам`ятає. О 2-ій ночі прокинувся, бо його збудив працівник поліції. ОСОБА_9 затримали, говорили, що він зґвалтував ОСОБА_8 . Відносини між ними були нормальні. Настя говорила йому, що обмовила брата через якийсь конфлікт.

Свідок ОСОБА_14 свідчила про те, що в складі комісії обстежувала умови проживання неповнолітньої ОСОБА_15 , оскільки стало відомо про підозру в її зґвалтуванні. Про подію розповідала мама. Повідомила, що звечора ОСОБА_9 повернувся пізно, голосно включив музику, криків не чула, ОСОБА_8 вбігла в кімнату з криками : «мама, рятуй», що брат намагався зґвалтувати. Вони втекли до старшої доньки. Про це через день після події дізналась зі слів матері потерпілої.

Свідок ОСОБА_16 показала, що приймала участь в обстежені умов проживання сім`ї ОСОБА_15 , бо було повідомлення, що в сім`ї було вчинено злочин. Мати повідомила, що старший син зґвалтував доньку неприродним способом. Запитували, чи потрібна допомога психолога. Вони відмовились. Дівчинка була неговірка. Розповідала мама, що про зґвалтування їй повідомила донька, з будинку втекли до сестри.

Свідок ОСОБА_17 дала показання про те, що, як працівник поліції жіночої статі була залучена при проведенні медичного освідування потерпілої. При огляді була присутня мама, яка відмовляла від огляду та подачі заяви. Але ОСОБА_8 плакала, була в пригніченому, знервованому стані та говорила, що так не залишить. Експертові говорила, що її зґвалтували, що брат вдарив. На її обличчі бачила садно. У відділенні поліції розповідала, що прийшла з дискотеки, брат був в стані сп`яніння, почав її виховувати. Вона пішла та лягла в кімнаті, куди прийшов брат, включив голосно музику, вдарив її, зняв нижню білизну та здійснив проникнення до анального отвору. Сказала, що про це розповіла мамі і вони побігли до сестри, викликали поліцію. Настя наполягала на своїй версії, що то зробив брат.

Свідок ОСОБА_18 свідчила про те, що вночі після 2-ої години до неї прийшли сестра з матір`ю. Настя повідомила, що її зґвалтував брат ОСОБА_9 . Вона запитала, чи викликати поліцію і мати відповіла ствердно. Мати зателефонувала та передала їй слухавку, вона передала те, що їй сказала ОСОБА_8 . Настя була нетвереза, відчувався запах алкоголю, тому зробила їй каву, щоб запаху не було чутно. Поліція прибула через півтори години. Одна з жінок залишалась з мамою та ОСОБА_8 в квартирі, а вона з двома чоловіками пішла до їх будинку. Будинок був закритий. Розбили вікно, витягли з нього брата, били. Вона пішла додому. Наступного дня мама з ОСОБА_8 поїхали до поліції. Приходили соцпрацівники, Настю поклали в Бондарівську лікарню. Днів через три ОСОБА_8 повідомила, що сказала неправду. Про те, що ОСОБА_8 говорила неправду, їй повідомила і психолог. Коли ОСОБА_8 з мамою прийшли до неї вночі, то ОСОБА_8 була спокійна, охайно вдягнена, плям чи забруднень на одязі не було, не плакала, на щоці було видно слід від ляпаса. Говорила, що ОСОБА_19 зґвалтував, однак подробиць не повідомляла. Як дитина вона з ревністю відносилась до ставлення матері до неї та брата, бо їх мама, як старших, не сварила. Про те, що брата обмовила, ОСОБА_8 їй повідомила особисто, сказала, що такого не хотіла. На її запитання, як таке могло статись, ОСОБА_8 сказала, що ОСОБА_19 вдарив її по обличчю, взяв за шию та наказав йти спати. Сказала, що думала, що його полякають, бо мама теж викликала поліцію, що він їх не буде чіпати. Про це вона повідомила слідчому на другому допиті. Дізналась, що мамі про обмову ОСОБА_8 розповіла через пару днів. Брат контролював поведінку ОСОБА_8 , тому вона думала, що таким чином його налякають.

Визнана законним представником потерпілої ОСОБА_5 дала показання про те, що потерпіла допитувалась в її присутності, розповідала, що ОСОБА_9 її зґвалтував, що сталось це вночі, на веранді.

Таким чином, потерпіла під час судового розгляду факт її зґвалтування обвинуваченим заперечила, свої попередні звинувачення пояснила тим, що образилась на брата, що він її вдарив, потім одумалась та повідомила правду, що він її лише вдарив. Про вказані обставини потерпіла повідомила ще на стадії досудового розслідування, в зв`язку з чим була допитана в порядку ст.225 КПК України.

Про подію та її обставини всім свідкам стало відомо від потерпілої та її матері, яка в свою чергу повідомляла те, що їй повідомила дочка. Безпосередніми очевидцями події жоден зі свідків не був.

За таких обставин, показання всіх допитаних під час судового розгляду свідків є показаннями з чужих слів, тому при їх оцінці враховуються положення ст.97 КПК України та той факт, що потерпіла, як першоджерело інформування свідків про відомі їм обставини, дані таким свідкам показання не підтвердила.

При цьому факт чинення тиску чи впливу на потерпілу з метою зміни нею своїх початкових показань щодо обставини події не підтверджено, є лише припущенням, яке не ґрунтується на достовірних даних.

На підтвердження вини обвинуваченого суду були представлені наступні письмові докази:

- Протокол прийняття 07.04.2021 року заяви ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення (т.2 а.130-131), в якому зафіксовано зміст повідомлення матері неповнолітньої потерпілої про відомі їй обставини;

- Протокол прийняття 07.04.2021 року заяви ОСОБА_4 про її зґвалтування ОСОБА_7 (т.2 а.132-134), в якому зафіксовано зміст повідомлення неповнолітньої потерпілої про обставини події 07.04.2021 року;

- Протокол огляду місця події від 07.04.2021 р., в якому зафіксовано обстановка в домоволодінні АДРЕСА_3 , вилучення одягу потерпілої та обвинуваченого (т.2 а.136-145);

- Протокол слідчого експерименту, в якому зафіксовано відмову потерпілої від участі в слідчій дії;

- Протокол огляду речей і документів від 22.06.2021 року, в якому зафіксовано зміст телефонного повідомлення до служби «102» свідка ОСОБА_18 з відповідним аудіо записом, який прослухано в судовому засіданні, які містять інформацію про зміст повідомлення вказаного свідка 07.04.2021 року про відомі свідкові обставини зі слів потерпілої та її матері ОСОБА_20 ..

Дослідженням висновків проведених по провадженню судових експертиз встановлено наступне:

Висновком експерта №93 від 07.05.2021 року встановлено наявність на тілі потерпілої (обличчя, грудино-ключичне з`єднання, ліве плече) станом на 07.04.2021 року тілесних ушкоджень у виді синців, двох тріщин анального отвору, визначено їх локалізацію та тяжкість (т.2 а.154-155).

Висновком експерта №150 від 25.06.2021 р. (т.2 а.157) встановлено, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли виникнути в результаті проникнення до її анального отвору чоловічого статевого члену, не могли виникнути в результаті хвороби кішківника.

Будучи допитаним в судовому засіданні, експерт ОСОБА_21 дав показання про те, що 07.04.2021 р. до нього прибула потерпіла з мамою та повідомили про обставини зґвалтування, які зі слів потерпілої були внесені до експертного висновку. Він перепитав потерпілу щодо правдивості її показань і вона їх підтвердила, після нетривалих (10-15 сек.) роздумів. Її скарги були записані з її слів, видано направлення на огляд до гінеколога та проктолога. При зовнішньому огляді анального отвору були виявлені дві тріщини, чи супроводжувались вони кровоточивістю, не пам`ятає. На запитання захисника уточнив, що особисто тріщин не бачив, бачив лише крововиливи. При огляді прилади не застосовував. Виявлені ушкодження анального отвору могли утворитись в результаті проникнення ззовні статевого органу чи іншого твердого тупого предмету. Вважає, що час гоєння тріщин 3-4 дні, вони могли виникнути в період до як трьох діб, так і за 30 хвилин до огляду. Стверджував, що тріщини не могли виникнути внаслідок немеханічного ушкодження анального отвору.

Оцінюючи показання допитаного в судовому засіданні експерта щодо можливого механізму утворення тріщин анального отвору, суд враховує загальнодоступну медичну інформацію щодо можливого механізму утворення анальних тріщин, згідно якої пошкодження слизової оболонки заднього проходу предметами ззовні та анальний секс є одними з багатьох причин виникнення подібних ушкоджень, в їх числі ускладеної дефекації, неналежних заходів особистої гігієни тощо (інформація мережі Інтернет за посиланням https://uk.wikwpedia.org/wiki/Тріщина_заднього_проходу, «Хірургія»: підручник/за ред.Я.С.Березницького, Вінниця,2020 (стор.201-203, Р.4, п.4.8).

Висновком експерта №78/ц (т.2 а.179-179-б) встановлено відсутність крові в піднігтьовому вмісті рук потерпілої.

Висновком експерта №79/ц (т.2 а.181-183) встановлено відсутність крові в піднігтьовому вмісті рук обвинуваченого.

Висновком експерта №277 (т.2 а.209-210) встановлено відсутність крові і сперматозоїдів у вмісті анального отвору потерпілої.

Висновком експерта №278 (т.2 а.216-217) встановлено відсутність сперматозоїдів та слідів крові в зчосах волосся з лобка потерпілої.

Висновком експерта №279 (т.2 а.224-225) встановлено відсутність сперматозоїдів та слідів крові в зчосах волосся з лобка обвинуваченого.

Висновком експерта №89/ц (т.2 а.230-233) встановлено відсутність в накладеннях з статевого органу обвинуваченого крові та клітин ректального епітелію.

Висновком експерта №280 (т.2 а.238) встановлено відсутність слідів крові та сперматозоїдів на трусах потерпілої.

Висновком експерта №СЕ-19-21/19399-БД від 05.07.2021 (т.3 а.14-37) встановлено відсутність генетичних ознак зразка крові обвинуваченого у вмісті анального отвору потерпілої та генетичних ознак зразка крові потерпілої у вмісті змиву із статевого органу обвинуваченого, походження клітин у вмісті анального отвору потерпілої (об`єкти 2-6) від обвинуваченого виключається.

В той же час, вказаною експертизою у вмісті змиву зі статевого органу обвинуваченого виявлено ознаки клітин, які належать невстановленій особі жіночої генетичної статі, що свідчить про те, що обвинувачений мав статевий контакт з невстановленою особою жіночої статі, після якого і до відібрання в нього змивів зі статевого органу гігієнічних процедур не робив. При цьому можливість такого контакту після події можливого зґвалтування і до затримання обвинуваченого працівниками поліції малоймовірна. В той же час, при наявності генетичних слідів сторонньої особи, генетичних слідів потерпілої, а саме вмісту її анального отвору, на відібраних у обвинуваченого зразках не виявлено.

Аналіз отриманих по справі експертних висновків свідчить про невиявлення біологічних слідів потерпілої на тілі обвинуваченого та слідів обвинуваченого на тілі потерпілої в місцях можливого статевого контакту.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №126-2021 (т.2 а.243-245)

обвинувачений здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував.

Під час проведення експертизи свою причетність до вчинення злочину заперечував, вказував на те, що з потерпілою були конфлікти через її поведінку.

Актом Д-62 від 21.05.2021 (т.2 а.248) у обвинуваченого виявлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, примусового лікування не потребує.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №125-2021 (т.3 а.2-4) потерпіла будь-якими психічними захворюваннями не страждала та не страждає, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала, усвідомлює значення своїх дій, здатна правильно сприймати обставини провадження, її індивідуально-психологічні властивості знаходяться в межах психологічної нормативності, здатна розуміти характер вчинюваних відносно неї дій, схильності до підвищеного навіювання та вираженого фантазування не виявляє, здатна до логічного мислення та орієнтування в ситуаціях.

Під час проведення експертизи 11.05.2021 р. повідомила, що образилась, що він (брат) на неї насварився, що пізно прийшла, що брата оговорила, що він її зґвалтував, буде просити в нього пробачення за те, що зробила, про себе повідомила, що в образливих ситуаціях починає плакати, що може помститись, брехати, має мінливий настрій, образливість, різку реакцію на критику.

Заяв щодо недопустимості досліджених судом доказів від сторін провадження не надійшло.

Таким чином, проаналізувавши всі дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, суд дійшов висновку про відсутність належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували факт зґвалтування 07.04.2021 року обвинуваченим потерпілої.

Сама потерпіла, яка початково повідомила про факт зґвалтування, ще до закінчення досудового розслідування свої показання змінила, свою попередню позицію пояснила образою на брата за побиття та бажання йому помститися за такі дії, факт тиску на потерпілу чи спонукання до зміни показань не доведені, є лише припущенням, жоден зі свідків не був очевидцем події злочину, про його обставини знає лише зі слів потерпілої, обвинувачений вчинення дій сексуального характеру відносно потерпілої з моменту затримання заперечував, жодним чином не перешкоджав встановленню обставин події, надав добровільну згоду на відібрання всіх необхідних зразків, які могли бути використані для проведення експертних досліджень, дій для знищення можливих слідів злочину не вживав, в той же час визнавав свою причетність до нанесення потерпілій ударів на ґрунті раптово виниклої неприязні через її пізнє повернення в день події додому.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 ч.2 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.284,ч.1,п.1-2; 373,ч.1,п.1-3 КПК України у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, ухвалюється виправдувальний вирок.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не представлено належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що 07.04.2021 року ОСОБА_7 вчинив дії сексуального характеру відносно своєї неповнолітньої сестри ОСОБА_4 , він підлягає визнанню невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.3 КК України, та виправданню

В той же час, суд вважає доведеним факт спричинення обвинуваченим 07.04.2021 року потерпілій легких тілесних ушкоджень, тобто його винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Як особа ОСОБА_7 молодого працездатного віку, по місцю проживання характеризується негативно, на спеціалізованих обліках не перебуває, притягувався до кримінальної відповідальності, однак попередні судимості погашені.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його каяття у вчиненому.

Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом?якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд обирає вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді громадських робіт, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з 07.04.2021 року по день ухвалення вироку відповідно до положень ст.72 ч.5 КК України зараховується у строк покарання за правилами, передбаченими п.п.г п.1 ч.1 ст.72 КК України, у співвідношенні вісім годин громадських робіт як один день попереднього ув`язнення, що перевищує максимально можливий строк визначеного до призначення судом виду покарання, тому призначене покарання суд визнає відбутим, звільняє обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.

Доля речові доказів вирішується відповідно до положень ст.100,ч.9 КПК судові витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 в зв`язку з недоведенням вчинення кримінального правопорушення визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.3 КК України, та виправдати.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Відповідно до положень ст.72 ч.5 КК України зарахувати у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в період з 07.04.2021 року по 29.10.2021 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення як вісім годин громадських робіт, що становить 30 днів попереднього ув`язнення.

Призначене ОСОБА_7 покарання вважати відбутим.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2021 року, скасувати.

Речові докази покривало, жіночу нижню білизну, шкарпетки білого кольору, джинсові штани бузкового кольору повернути ОСОБА_4 , чоловічі спортивні штани зеленого кольору повернути ОСОБА_7 , флеш-карту зберігати в матеріалах досудового провадження, оптичні диски зберігати в матеріалах судового провадження.

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 905,19 грн. віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1