Справа № 621/847/20
Пр. № 1-кп/621/55/21
ВИРОК
07 грудня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, має неповну середньо освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , судимий:
1)вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.12.2017 року за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України, на підставі статтей 70, 71 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 06.06.2018 року звільнений за вітбуттям строку покарання,
у кримінальному проступку, передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,
08 березня 2020 року о 00:30 годині у міському парку м. Зміїв Харківської області у ОСОБА_8 , на грунті особистих неприязнених стосунків виник умисел на завдання тілесного ушкодження ОСОБА_9 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 ).
Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 , підбіг до ОСОБА_6 , та наніс їй один удар кулаком в обличчя від якого остання впала на землю, продовжуючи реалізацію умисла на завдання тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , наніс ОСОБА_6 , один удар ногою в поперекову область, чим завдав їй легкі тілесні ушкодження, у вигляді ділянки травматичного набряку м`яких тканин на обличчі та в поперековій області ліворуч та легкі тілесні ушкодження, що спричинили собою короткочасний розлад здоров`я у виді забитої рани на шкірі верхньої губи ліворуч.
Зазначеними діями ОСОБА_8 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_8 , під час судового розгляду визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному проступку та надав показання, зі змісту яких слідує, що 08.03.2020 року близько близько 00:30 год., він перебував у міському парку м. Зміїв де у нього виникла сварка із раніше не знайомим йому хлопцем, в ході якої останній покликав своїх друзів, які відпочивали у парку. Побачивши ОСОБА_9 , яка стояла поруч підбів до неї та наніс один удар кулаком в обличчя від якого остання впала на землю, після чого спричинив потерпілій ще один удар ногою в поперекову область.
У вчиненому щиро розкаявся та вибачився перед потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вночі 08.03.2020 року відпочивала разом із друзями у парку м. Зміїв де обвинувачений з невідомих для неї причин наніс їй тілесні ушкодження - один удар кулаком в обличчя та ногою в поперекову область. Діями обвинуваченого їй завдано моральні страждання, які виявились у непереборному відчутті страху, душевній спустошеності, негативних наслідках у виді ушкодження здоров`я.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі частини 3 статті 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_8 , є винуватим в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого, що, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком;
- обставину, що пом`якшують покарання відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається активне сприяння розкриттю злочину;
Будь-яких об`єктивних проявів у поведінці обвинуваченого ОСОБА_8 , чи засуджувального психологічного ставлення до наслідків протиправних дій, з сукупності аналізу яких можливо дійти висновку про його щире каяття, судом не встановлено, що вказує на відсутність підстав визнавати у якості обставини, що пом`якшує покарання, саме щире каяття.
- обставину, що обтяжує покарання, якою відповідно до пункту 1 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України визнається рецидив злочинів;
- особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; не одружений; за місцем проживання скарг на його поведінку немає; не має постійного місця роботи та навчання.
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання; відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, а також щодо його майнового та сімейного стану, дотримуючись вимог частини 2 статті 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статей 127-129 Кримінального процесуального кодексу України, під час вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частин 1-4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Потерпіла ОСОБА_6 , пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_8 , цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн 00 к.
Під час судового розгляду цивільний позов у повному обсязі підтримала представник потерпілої ОСОБА_7 .
Обвинувачний ОСОБА_8 , цивільний позов визнав у повному обсязі.
Потерпіла та її представник довели як факт спричинення в результаті кримінального правопорушення ОСОБА_6 , моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, так і розмір моральної шкоди - 100 000 грн. 00 к., який за встановлених фактичних обставин кримінального провадження відповідає вимогам розумності і справедливості, враховуючи, крім зазначеного, факт визнання цивільного позову ОСОБА_8 у повному обсязі.
За таких обставин позовна заява потерпілої підлягає частковому задоволенню.
Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК)
Обвинувачений ОСОБА_8 , в свою чергу, не спростовував обґрунтованість вказаної суми та зобов`язався відшкодувати потерпілій ОСОБА_6 витрати на правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_8 винуватим у кримінальному проступку, передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , 95 000 (дев`яносто пять) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на правову допомогу.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: