Провадження № 1-кп/243/200/2021
Справа № 243/8566/19
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2021 року м.Слов`янськ

Судова колегія Слов?янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання захисника про скасування арешту майна, звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0001516 від 23.08.2015 року відносно обвинувачених:
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, який має на утриманні малолітню дитину, працюючого виконуючим обов`язки директора ТОВ Сударь, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Енем Теучезького району Краснодарського краю, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 257, ч. 4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 257, ч. 4 ст.187 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 257, ч. 4 ст.187 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_13 було заявлено клопотання про скасування арешту майна, а саме обмеження в частині заборони власникові відчужувати та розпоряджатись автомобілем марки Toyota модель Avalon, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . На обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що на праві приватної власності зазначений транспортний засіб не належить обвинуваченому.
Окрім того, захисником ОСОБА_13 було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України, що обґрунтоване добровільним наданням обвинуваченим зброї та положенням ч.3 ст.263 КК України, як спеціальною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
Також захисником ОСОБА_13 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст.187, ст.257 КК України, яке вона обґрунтувала відсутністю прямих належних і достатніх доказів на підтвердження факту скоєння обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень, адже ОСОБА_7 від правоохоронних органів не переховувався, потерпілий його на місці вчинення злочину не бачив.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення зазначених клопотань, зазначив, що вирішення питання про застосовані заходи забезпечення кримінального провадження має відбуватися у нарадчій кімнаті, під час вирішення судом кримінального провадження по суті. Підстав для зміни застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не вбачається. Клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження вважав необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження підтримали заявлені клопотання, просили їх задовольнити.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положенням ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді було накладено арешт на автомобіль марки Toyota модель Avalon, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_15 . Зі змісту ухвали вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, зазначений транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки, за змістом пред`явленого обвинувачення, використовуючи цей автомобіль, ОСОБА_7 стежив за потерпілим, тобто готувався до вчинення інкримінованого злочину. Постановою слідчого автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На даній стадії судового провадження обвинувачений ОСОБА_7 не допитаний, дослідження доказів судом не завершено, тому потреба в існуванні даного арешту на теперішній час не відпала. Суд вважає необхідним зазначити, що ухвалою слідчого судді від 15.04.2019 було забезпечено баланс між інтересами власника арештованого майна та завданнями кримінального провадження, визначеними ст.2 КПК України, та частково скасовано арешт майна в частині заборони користування зазначеним автомобілем. Водночас, існуюча на теперішній час заборона відчуження та розпорядження зазначеним майном одночасно забезпечує реалізацію прав власника на користування автомобілем та збереження вказаного автомобіля як речового доказу по кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що автомобіль визнаний речовим доказом під час досудового розслідування і зберігає такий статус до ухвалення судом рішення, яким закінчується судовий розгляд, в якому серед іншого також зазначається рішення щодо речових доказів. Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. З урахуванням наведеного вказане клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Розглядаючи клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст.263 КК України, судова колегія виходить з наступного. Дійсно, згідно ч.3 ст.263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої. З наданих прокурором доказів вбачається, що після затримання ОСОБА_7 , яке відбулося 22.02.2019, 23.02.2019 під час проведення слідчого експерименту за адресою: м.Слов`янськ, вул.Коцюбинського, 9, ОСОБА_7 добровільно погодився надати пістолет ПМ, 16 набоїв у двох магазинах до нього та два муляжі автоматичної вогнепальної зброї, про що власноруч у присутності захисника написав письмову заяву (а.к.п.185 т.6).

Тобто, з матеріалів кримінального провадження судовою колегією встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 повідомив про факт зберігання зброї і боєприпасів за умов, коли усвідомив неможливість і надалі безперешкодно зберігати предмети злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, оскільки вони будуть виявлені під час слідчої дії. За таких умов видача предметів злочину не містить підстав для застосування ч. 3 ст. 263 КК, а є діянням, спрямованим на пом`якшення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення. Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 добровільно видав набої та пістолет є безпідставними, тому підстав для застосування положень ч.3 ст.263 КК України судова колегія не вбачає.

Розглядаючи клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст.187, ст.257 КК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, судова колегія зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення. За змістом ч.7 ст.284 КПК України у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення під час судового розгляду суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Зазначена норма кореспондується також з положенням п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за змістом якої якщо не доведено що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положенням ст.368 КПК України визначено коло питань, які мають бути вирішені судом при ухваленні вироку, зокрема і щодо того, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.

На даній стадії судового провадження судом здійснюється дослідження доказів, яке наразі не завершено, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_14 судом не допитані.

З урахуванням вищенаведеного, судова колегія приходить до переконання, що клопотання захисника є передчасним, а оцінка доказів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту згідно положень кримінального процесуального закону здійснюватиметься судом під час перебування в нарадчій кімнаті після завершення розгляду кримінального провадження. Отже, підстави для задоволення клопотання захисника на даному етапі судового провадження відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 284, 368 КПК України, ч.3 ст.263 КК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Клопотання захисника ОСОБА_13 про скасування обмеження в частині заборони власникові відчужувати та розпоряджатись автомобілем марки Toyota модель Avalon, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_13 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України, - залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст.187, ст.257 КК України, - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2021 року о 15-00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3