Справа №613/159/21 Провадження № 1-кп/613/68/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження № 0000312 від 10.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисником було подано клопотання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи, в обґрунтування якого зазначено, що обвинувачення ОСОБА_4 значною мірою ґрунтується, зокрема, на висновках судової автотехнічної експертизи № 7/167 СЕ-20, згідно з якою дії водія автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху. Однак, вказаний висновок не повністю відповідає на всі істотні питання, які мають бути вирішені для остаточного висновку щодо винуватості або невинуватості водія ОСОБА_4 .. У зазначеному висновку містяться відповіді щодо пунктів ПДР, згідно з якими мав діяти водій, чи мав він технічну можливість запобігти ДТП, які пункти ПДР порушені та чи перебувають вони в причинному зв`язку з подією. Однак, зазначений висновок не повною мірою встановлює механізм ДТП. На даний час, з урахуванням показань потерпілої, свідка та обвинуваченого, наданих на судовому слідстві, з метою встановлення механізму ДТП, перевірки та уточнення свідчень учасників ДТП про механізм ДТП і відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у призначенні додаткової судової автотехнічної експертизи, на вирішення якої слід поставити питання, які не були поставлені експерту під час проведення експертизи на досудовому слідстві, що викликає сумнів у повноті раніше проведеної експертизи.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, та вважав призначення додаткової судової автотехнічної експертизи недоцільним. Вважав, що надання оцінки з боку експерта потребують, перш за все, дії водія, поряд з цим, під час проведення автотехнічних експертиз в рамках досудового розслідування експертом надавалась оцінка всій дорожній ситуації в цілому, в т.ч. діям пішоходів. Крім того, зазначив, що наразі судом не досліджено письмових доказів у справі, тому вважав передчасними твердження захисника про те, що висновки вже проведених експертиз є неправильними або неповними.

Представник потерпілої у вирішенні питання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи покладався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників провадження, розглянувши клопотання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, зокрема, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Враховуючи викладене, підставою для призначення експертизи під час судового розгляду є наявність суперечностей між декількома висновками експертів, якщо ці суперечності не були усунуті показаннями експерта, наданими у судовому засіданні, наявність підстав вважати висновок експерта необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає обґрунтовані сумніви в його правильності.

Як встановлено частиною 7 статті 101 КПК України, кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Експерту можуть бути поставлені запитання щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань (освіти, стажу роботи, наукового ступеня тощо), дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку (ч.3 ст.356 КПК).

Отже, виходячи з викладеного вище, неточності, розбіжності, суперечності, сумніви у висновку експерта можуть бути усунуті шляхом допиту його в судовому засіданні, і лише в разі неможливості усунення цих суперечностей вирішується питання про призначення експертизи в рамках судового провадження.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 69 КПК України експерт має право, зокрема, викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких йому не були поставлені запитання.

Відповідно до ч. 3 ст.102 КПК України якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку.

З реєстру матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту, вбачається, що в рамках кримінального провадження № 0000312 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України було проведено три судово-автотехнічні експертизи, призначені постановами слідчого від 09.07.2020, 23.09.2020 та 04.11.2020 (дві основні та одну додаткову).

Суд зауважує, що наразі судом не отримано та не вивчено матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості надати оцінку висновкам вказаних експертиз, які вже були проведені в рамках даного кримінального провадження, на предмет їх обґрунтованості, повноти та відсутності суперечностей між ними та з іншими матеріалами справи, а також наявності у них висновків та суджень експерта з тих питань, які були запропоновані захисником у клопотанні, поданому 20.09.2020.

Крім того, судом не було вирішено питання про допит у судовому засіданні експертів, які проводили ці експертизи, з метою роз`яснення чи уточнення їх висновків.

Враховуючи викладене, на даній стадії судового провадження суд позбавлений можливості встановити наявність потреби та передбачених законом підстав для призначення додаткової судової автотехнічної експертизи, а відтак, з урахуванням змін до порядку дослідження доказів, внесених судом за клопотанням захисника, клопотання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи є передчасним.

Крім того, згідно з ч.4 ст.101 КПК України запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до ч.2 ст.84 КПК України показання, речові докази, документи, висновки експертів є процесуальними джерелами доказів.

В силу ст.ст. 85, 89, 94 КПК України питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішує суд, надаючи оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також суд оцінює сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, питання «Чи належними (тобто, спроможними) показання потерпілої ОСОБА_7 про механізм ДТП, надані нею на судовому слідстві?» та «Чи є належними (тобто, спроможними) показання обвинуваченого ОСОБА_4 про механізм ДТП, надані ним на судовому слідстві?» виходять за межі компетенції експерта та будуть вирішені судом під час надання оцінки доказам на відповідній стадії судового провадження.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 69 КПК України експерт має право, зокрема, знайомитися з матеріалами кримінального провадження, що стосуються предмета дослідження.

Однак, як зазначалось вище, наразі суду не надані матеріали кримінального провадження, а відтак, призначення експертизи на даній стадії судового провадження позбавить експерта, у разі задоволення судом клопотання про призначення експертизи, ознайомитися з повним переліком наявних у справі доказів, звузить обсяг матеріалів, наданих для дослідження, що у свою чергу призведе до затягування проведення експертизи та розгляду справи.

Враховуючи викладене, клопотання захисника про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи є передчасним та задоволенню не підлягає.

Водночас, у разі з`ясування на подальших стадіях судового розгляду потреби у призначенні судової автотехнічної експертизи, захисник не позбавлений можливості звернутися до суду повторно з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 69, 101, 102, 242, 332, 356, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення додаткової судово-автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000312 від 10.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1