ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року
м. Київ
справа № 753/12620/16-к
провадження № 51-5113км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
особи, в інтересах якої подано
касаційну скаргу (відеоконференція) ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 липня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, погоджене процесуальним керівником, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком з моменту затримання особи на території України та визначено заставу 300 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 435000 грн. щодо ОСОБА_8 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 повернуто особі, яка її подала, оскільки її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущено не було, оскільки він рахується з дня отримання копії ухвали суду першої інстанції.
При цьому вказує, що про існування ухвали слідчого судді він дізнався після отримання на адвокатський запит відповіді Дарницького районного суду м. Києва, а копію рішення він отримав 02 серпня 2021 року, тому строк на оскарження повинен обчислюватися, починаючи з наступної дати. У зв`язку з цим рішення апеляційного суду про повернення його скарги вважає незаконним.
Окрім того, вказує, що постановою прокурора від 19 жовтня 2021 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді у вчиненні інкримінованих злочинів і вичерпані можливості їх отримати, у зв`язку з чим, на його думку, запобіжні заходи підлягають скасуванню.
Позиції учасників судового провадження
Захисники і ОСОБА_8 підтримали подану скаргу.
Прокурор вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та просив її відхилити.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Відповідно до ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ч. 3 ст. 399 КПК України).
Мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції послався на підставу для повернення, передбачену п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і суд не знайшов підстав для його поновлення.
При цьому апеляційний суд вказав, що запобіжний захід до ОСОБА_8 був застосований ще 08 липня 2016 року, у зв`язку з чим було достатньо часу для отримання копії ухвали слідчого судді та звернення з апеляційною скаргою у встановленні КПК України строки.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
У частинах 2 та 3 статті 395 КПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 вказував , що про існування ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою він дізнався після отримання на адвокатський запит відповіді Дарницького районного суду м. Києва про існування такого рішення. Копію цього рішення він отримав 02 серпня 2021 року, а тому строк на оскарження, на його думку, має обчислюватися, починаючи з наступної дати.
Колегія суддів вбачає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог статей 370, 419 КПК України належно не перевірив зазначених доводів щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, відповідних мотивів та висновків щодо цього не навів, тому його висновок про подання апеляційної скарги поза межами строку апеляційного оскарження є невмотивованим.
Для ухвалення рішення про повернення апеляційної скарги з указаних підстав суд апеляційної інстанції повинен був обґрунтовано встановити дату початку відліку строку на апеляційне оскарження відповідного рішення місцевого суду й дату закінчення цього строку. Також мав обґрунтовано встановити дату направлення скаржником апеляційної скарги до суду, якщо це було здійснено засобами поштового зв`язку, й таким чином встановити, чи була апеляційна скарга подана в строк, визначений законом, або ж за межами такого строку.
Це має істотне значення для розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, адже необхідно переконатися, що цей строк був пропущений взагалі.
Однак апеляційний суд залишив це поза увагою, надавши перевагу аргументам про те, що ухвала слідчого судді була постановлена ще в 2016 році, а тому був достатній час для оскарження цього судового рішення, не вказавши жодних мотивів на обґрунтування зазначених вище аспектів.
Тому колегія суддів вбачає, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене й ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Щодо посилання у касаційній скарзі на постанову прокурора від 19 жовтня 2021 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати, то закриття кримінального провадження в цьому випадку не впливає на необхідність вирішення питання, яке є предметом розгляду в касаційному провадженні, адже предметом касаційного оскарження є законність повернення апеляційним судом поданої апеляційної скарги з указаних вище підстав, а неправомірність застосування до особи певного запобіжного заходу.
Тому, керуючись ст. ст. 412, 413, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року про повернення апеляційної скарги скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3