Справа № 127/807/21
Провадження №11-кп/801/1009/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001576 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 та апеляційною скаргою з доповненнями прокурора ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, зареєстрованого як фізична особа - підприємець, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином задоволено та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 27.08.2020 приблизно о 19 год 30 хв, перебуваючи в стані амфетамінового та опіатного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Dасіа Lоgаn», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Магістратській у м. Вінниці, зі сторони вул. Лесі Українки, в напрямку провулку Цегельного, наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, не переконався, що перед передньою частиною невстановленого легкового автомобіля, який рухався в правій смузі попутного напрямку та зупинився перед розміткою нерегульованого пішохідного переходу, з справа-наліво проїзну частину перетинав пішохід ОСОБА_9 , внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на нього. Внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «сполучна травма тіла: закрита черепно-мозкова травма - перелом кісток склепіння і основи черепа (перелом лобної кістки - верхньої стінки лівої орбіти, передньої і задньої стінок лобної пазухи зліва, луски лобної кістки) зі зміщенням уламків; забій головного мозку середнього ступеню, забійна рана носа, лівобічна параорбітальна гематома; забій, міжм`язові гематоми ділянок гомілок та лівого ліктьового суглобу», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1296 від 09.12.2020 року належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент заподіяння.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 823 від 16.11.2020 року, в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Dасіа Lоgаn», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
За вищевикладених обставин водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. п. 2.9 а, 18.4 Правил дорожнього руху, де зазначено: п. 2.9 - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п. 18.4 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить частково скасувати вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції від 16.11.2008), та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вважає, що судом в недостатній мірі враховано ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить використати майно обвинуваченого для виплати йому (потерпілому) компенсації, передавши автомобіль «Дачія Логан» та внесену обвинуваченим заставу в рахунок стягнутої суми. Свої вимоги потерпілий мотивує тим, що обвинувачений відмовляється узгоджувати з ним строки та суми виплати завданої шкоди. Вказує на необхідність коштів на лікування на даний час і посилається на ймовірність виплати обвинуваченим стягнених коштів протягом тривалого часу малими частинами.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу потерпілого слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, зокрема, показаннях самого засудженого, який у судовому засіданні повністю визнав свою вину та вказав на обставини вчиненого злочину.

Щодо доводів прокурора про м`якість призначеного засудженому покарання у зв`язку зі звільненням від відбування покарання ОСОБА_7 та призначення додаткового покарання на строк, недостатній для виправлення особи, то вони є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
За вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як видно з мотивувальної частини вироку, при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України місцевим судом враховано, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому щиро кається, частково відшкодував завдану шкоду та згодний в подальшому відшкодовувати завдану потерпілому шкоду.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства. Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо визначеного строку додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами у два роки і вважає його достатнім для досягнення мети покарання.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає призначене обвинуваченому покарання справедливим та не вбачає підстав для скасування судового рішення через м`якість призначеного покарання.
Також апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність вимог потерпілого щодо звернення застави та майна обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої йому шкоди.
Судом першої інстанції вирішено цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 з врахуванням норм закону та встановлених обставин справи. Визначена судом сума на відшкодування завданої потерпілому шкоди не оскаржується жодним учасником провадження.
При цьому питання про порядок виконання судового рішення, шляхом звернення коштів та майна в рахунок відшкодування шкоди, перед судом першої інстанції не порушувалось, а тому і не було предметом розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Під час апеляційного перегляду кримінального провадження вирішити питання про звернення застави та майна (автомобіля) обвинуваченого в рахунок погашення стягнених сум, не представляється можливим без проведення експертної оцінку вартості автомобіля обвинуваченого та з`ясовування питання хто саме вносив заставу, обвинувачений чи інша особа, адже ст. 182 КПК України розмежовує можливість суду визначити долю застави у випадку її звернення на виконання вироку суду в частині майнових стягнень. Якщо застава була внесена самим підозрюваним чи обвинуваченим, то таке право залишається за судом, а якщо заставодавцем була інша особа тільки за згодою цієї особи.
Враховуючи, що під час судового розгляду даного кримінального провадження вказані обставини не досліджувались та учасниками кримінального провадження не заявлялось клопотання про їх дослідження, апеляційний суд не вправі вийти за межі апеляційного перегляду, визначені законом.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України змінити.
Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України в редакції Закону України від 16.11.2008.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4