Дата документу 01.10.2021 Справа № 554/8951/21
Провадження №1-в/554/131/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 про роз`яснення порядку виконання судового рішення у кримінальному провадженні,-

В С Т А Н О В И В :

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло вищезазначене подання державного виконавця, в якому він просить роз`яснити порядок виконання судового рішення у кримінальному провадженні. З тексту подання вбачається, що на виконанні Шевченківського ВДВС у м. Полтаві перебуває виконавче провадження ВП № 328000853 з виконання виконавчого листа № 1-445/11, виданого 13 грудня 2011 року Феодосійським міським судом, про конфіскацію 1/2 частини особистого майна, що належить ОСОБА_4 . Виконавче провадження відкрито згідно з постановою державного виконавця від 29 травня 2012 року. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано право власності, а саме 1/4 частка власності квартири АДРЕСА_1 . Державним виконавцем 23 квітня 2013 року здійснено опис майна боржника ОСОБА_4 , а саме 1/4 частини вказаної квартири, а 27 лютого 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника. Відтак, з урахуванням змісту виконавчого документу та наявних відомостей щодо майна боржника, у державного виконавця виникла необхідність примусового виконання виконавчого документу щодо конфіскації 1/4 частки власності квартири. При цьому, посилається на положення ч. 5 ст. 534 КПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з принципу справедливості, вважає, що в даному випадку застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим. Крім того, додатком до Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент правовідносин) передбачено перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, зокрема такі види майна та предмети, що належать боржникові на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідні для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні. У зв`язку з викладеним звернувся до суду із цим поданням щодо роз`яснення порядку подальшого виконання судового рішення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, що не позбавляє суд можливості розглянути подання у їх відсутність відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України.

Вивчивши подання, дослідивши додані до нього документи, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів подання, вироком Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 серпня 2011 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна (а. с. 6-7).

13 грудня 2011 року Феодосійським міським судом Автономної Республіки Крим був виданий виконавчий лист № 1-445/11 про конфіскацію у ОСОБА_4 1/2 частини належного йому майна в дохід держави (а. с. 4-5).

Виданий судом виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчого документа, які передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим 29 травня 2012 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП № 32800853 з примусового виконання виконавчого листа № 1-445/11, виданого 13.12.2011 року (а. с. 8).

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Визначені заходи примусового виконання рішень не є вичерпними.

Разом із тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення змісту цього документа.

Дослідженням вироку Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 серпня 2011 року, на підставі якого був виданий вищезазначений виконавчий лист встановлено, що ухвалюючи цей вирок, судом були вирішені питання, визначені ст. ст. 321-324 КПК України, а тому вирок не потребує додаткового роз`яснення.

Враховуючи вищевикладене, вирок суду від 25 серпня 2011 року ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, в судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття, тому вирок суду першої інстанції є зрозумілим та будь-яких роз`яснень чи внесення уточнень не потребує.

Натомість, доводи подання державного виконавця зводяться не до роз`яснення виконавчого листа чи відповідного судового рішення. Тоді як за посиланнями ініціатора подання, на його думку, додаткова міра покарання, визначена у вироку суду або «застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права» є явно несправедливим, що послугувало його зверненню до суду, при цьому, державний виконавець керувався ст. 543 КПК України та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», без конкретизації правових підстав такого звернення.

Отже, з подання державного виконавця вбачається те, що фактично ставиться питання не про роз`яснення рішення суду, а про роз`яснення порядку (способу) його подальшого виконання, що не передбачено нормами КПК України.

Чинними нормативно-правовими актами чітко визначено порядок виконання рішення суду в частині конфіскації майна і, зокрема, відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, порядок організації примусового виконання рішень визначений в Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема в п. 28 цієї Інструкції та ін.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те що вирок, на підставі якого видано вищевказаний виконавчий лист, ухвалено у чіткій відповідності до вимог закону, всі юридичні питання вирішено однозначно, вирок є чинним, зрозумілим, з чітким і логічним формулюванням висновків, а тому підстави для задоволення подання державного виконавця відсутні та у задоволенні зазначеного подання, яке фактично стосується роз`яснення порядку його виконання потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 534, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 про роз`яснення порядку виконання судового рішення у кримінальному провадженні, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1