Справа № 404/2072/16-к
Номер провадження 1-в/404/148/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду подання начальника Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, який проживає по АДРЕСА_1 ,

покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.06.2016 року,
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшло подання від начальника Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 засудженого вироком Кіровського районного суду від 30.06.2016 року до громадських робіт. Вимоги за поданням обґрунтовано тим, що на виконанні в органу пробації перебував вирок, яким ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, які засуджений не відбув, орган пробації звертався до Кропивницького РУП про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, однак з Кропивницького РУП надійшло повідомлення про закриття кримінального провадження, на даний час з дня ухвалення вироку пройшло понад два роки, а тому відповідно до ст. 80 КК України є підстави для звільнення від покарання.

Заслухавши представника органу пробації, яка підтримала подання, прокурора, який не заперечував проти його задоволення, дослідивши матеріали справи, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого.

В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2016 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, засуджено ОСОБА_3 до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вирок набрав законної сили 02.08.2016 року та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 04.08.2016 року.

Станом на 28.09.2021 року громадські роботи ОСОБА_3 не відбуті, за час перебування на обліку органу пробації до кримінальної відповідальності не притягувався.

З вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.06.2016 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, відсутні відомості про вчинення ОСОБА_3 нового злочину суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України,ст.152 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.06.2016 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді 200 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя ОСОБА_1