465/3663/17
1-кп/465/122/22
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

22.02.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001267 від 18 квітня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поляниця Болехівської міської ради Івано-Франківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м.Львова з 22.06.2017 року перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0001267 від 18 квітня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14.02.2018 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зупинено судове провадження на час розшуку обвинуваченого.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність діяння, 14.04.2017 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , скориставшись довірливими відносинами між ним та ОСОБА_6 та зловживаючи її довірою, під приводом перевезення своїх речей за місцем проживання отримав у ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля Opel Vectra, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, з умовою повернути автомобіль цього ж дня. В подальшому ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_4 надала останньому право користування зазначеним автомобілем до кінця дня 15.04.2017 року, однак ОСОБА_4 автомобіль, належний ОСОБА_6 в обумовлені строки не повернув, чим спричинив останній значної матеріальної шкоди в розмірі 110600 грн.

Враховуючи вищевикладене, прокурором зазначається, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Зазначає, що під час судового розгляду вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 неодноразово безпідставно не з`являється у судові засідання, відтак вбачається, що наявна підстава для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у зв`язку з існуванням ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що запобігти вказаному ризику та досягненню мети кримінального провадження неможливо шляхом обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу як тримання під вартою, просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи тривалу неявку обвинуваченого та неможливість здійснення його приводу у судове засідання, що унеможливлювало проведення подальшого судового розгляду, ухвалами Франківського районного суду м.Львова неодноразово надавався дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22.02.2022 року до суду надійшло повідомлення начальника ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області про затримання ОСОБА_4 працівниками ВП №1 Калуського РВП ГУНП у Івано-Франківській області.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час перебував у розшуку, нехтував його процесуальними обов`язками, відтак є очевидним факт переховування від органів слідства та суду, що є підставою для обрання щодо такого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечила, просила обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у зв`язку з необхідністю здійснення громадської діяльності як члена громадської організації " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем здійснення громадської діяльності та проживання. Зазначає, що обвинувачений раніше не судимий, не працює, з 1994 року проживає в будинку, який перебуває у власності його матері.

Обвинувачений думку захисника підтримав, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

За положеннями ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст.131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення суд зазначає, що поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Разом з тим, в підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченічастиною першоюцієї статті.

У ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.176 КПК України до запобіжних заходів відноситься зокрема тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, яке є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, відтак з метою уникнення покарання, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, суд бере до уваги факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у розшуку з 14.02.2018 року на підставі ухвали Франківського районного суду м.Львова, відтак сприймається судом як факт переховування від суду впродовж більш ніж чотирьох років та вважає обгрунтованою можливість обвинуваченого і в подальшому переховуватися від суду.

Щодо можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, суд зауважує, що застосування такого може в подальшому ускладнити досягнення мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від суду.

Беручи до уваги викладене та враховуючи той факт, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає, що жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаному ризику, наявність якого доведена прокурором.

Разом з тим, суд не бере до уваги покликання захисника на те, що ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у зв`язку з тим, що обвинувачений займається громадською діяльністю у Громадській організації "Україна - земля великого народу" та позитивно характеризується за місцем зайняття такої, оскільки на уточнюючі запитання суду щодо мети діяльності вказаної громадської організації, чим саме обвинувачений займається в даній організації, де знаходиться офіс такої організації, хто є керівником такої обвинувачений відповісти не зміг. Відтак, у суду виникає сумнів щодо дійсного здійснення громадської діяльності ОСОБА_4 у вказаній організації, оскільки, на думку суду, при активній громадській діяльності особи в громадській організації протягом року часу, особа очевидно знає чим займається, яку діяльність здійсює щоденно та де саме знаходиться офіс такої установи.

Окрім цього, суд не бере до уваги покликання захисника ОСОБА_4 на можливість застосування щодо такого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту у зв`язку з необхідністю заробітку коштів на проживання, оскільки доказів, що ОСОБА_4 працевлаштований суду не надано. Окрім цього, як зазначив обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, до моменту затримання його на території України він працював неофіційно у Республіці Чехія та має задовільний фінансовий стан, добре фінансово забезпечений. Окрім того, при встановленні домашнього арешту суд повинен зазначити адресу за якою особа буде відбувати домашній арешт. Разом з тим, як вбачається з обвинувального акту, з копії паспорту обвинуваченого, з довідки сільської ради та з пояснень самого обвинуваченого місце реєстрації такого різниться, зокрема в обвинувальному акті, в договорі, який обвинувачений підписував із захисником Рудакевичом та інших документах обвинувачений власноручно зазначив адресу місця проживання: АДРЕСА_1 ; з довідки сільської ради долученої захисником в судовому засіданні 22.02.2022 вбачається адреса місця проживання АДРЕСА_1 ; з паспорта ОСОБА_4 вбачається, що місце реєстрації останнього: АДРЕСА_1 та номеру будинку.

Окрім цього, стороною захисту не надано суду доказів на підтвердження того, хто є власником будинку в якому просять встановити домашній арешт ОСОБА_4 та чи не має власник заперечень з приводу встановлення такого.

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд бере до уваги відсутність постійного місця праці, відсутність доказів щодо джерела доходів, за рахунок обвинувачений себе утримує, відсутність на утриманні малолітніх осіб чи осіб похилого віку, що свідчить про неміцні соціальні зв`язки останнього.

Окрім того, в судовому засіданні під час розгляду данного клопотання судом встановлено, що обвинувачений та захисник вводять суд в оману, з приводу того, що обвинувачений не притягувався раніше до кримінальної відповідальності.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального правадження вироком Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 03.09.2013 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 309, ч.1 ст. 310 КК України, з врахуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Відтак, дане кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинено ним під час не погашеної раніше судимості.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючому ризику переховування обвинуваченого від суду, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 та зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин.

Разом з тим, з огляду на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , характеристику його особи, обставини кримінального провадження, майновий та сімейний стан останнього, наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, суд визначає обвинуваченому заставу в обсязі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), що забезпечить виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У разі внесення обвинуваченим або іншою особою застави в порядку ст.194 КПК України ОСОБА_4 зобов`язаний прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками, а також потерпілою у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), у тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Також обвинуваченому ОСОБА_4 слід роз`яснити, що відповідно до положень ч.6 і ч.7 ст.182 КПК України він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному вище розмірі, та що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поляниця Болехівської міської ради Івано-Франківської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22.04.2022 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в обсязі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками, а також потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), у тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору та направити захиснику і начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.02.2022 року.

Суддя ОСОБА_1