Справа №629/4286/21
Провадження №1-кп/635/1130/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
секретар судових засідань ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Прокурором в ході підготовчого судового засіданні заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконного впливати на потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2021 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений судом.На даний час кримінальне провадження надійшло до Харківського районного суду Харківської області, судовий розгляд що не розпочато. В той час ризики, які слугували підставою для застосування до обвинувачених запобіжного заходу не зменшились, та продовжують існувати. Також, прокурор посилався на те, що обвинуваченим інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, які не одружені, офіційного місця роботи та постійного місця проживання не мають, раніше судимі, а тому перебуваючи на свободі, усвідомлюючи можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі, можуть покинути територію Харківської області, переховуватись від суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Враховуючи характер та обставини вчиненого злочину, наявність потерпілих та свідків, обвинувачені можуть здійснювати незаконний вплив з метою не надання останніми свідчень. Крім того, обвинувачені, перебуваючи на свободі можуть вчинити інші кримінальні правопорушення. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 проти клопотання прокурора не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечувала, вважає його необґрунтованим, а ризики зазначені прокурором недоведеними; зазначила, що судимість обвинуваченого ОСОБА_4 погашена, вважає, що до нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вирішення клопотання прокурора залишив на розсуд суду.
Потерпілі у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви щодо розгляуд справи за їх відсутності.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2021 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 серпня 2021 року. Ухвалами Лозівського міськрайонного суду Харківської області строк тримання під вартою ОСОБА_3 неодноразово продовжений, останній раз до 02 грудня 2021 року включно.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2021 відносно ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 серпня 2021 року. Ухвалами Лозівського міськрайонного суду Харківської області строк тримання під вартою ОСОБА_4 ,. неодноразово продовжений, останній раз до 02 грудня 2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , закінчується 02 грудня 2021 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на який посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме можливості переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.
Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування слідчий суддя також встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на який посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме можливості переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченим.
Суд також бере до уваги, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину проти власності, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникнення у інше приміщення, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від трьох до шести років.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який в офіційному шлюбі не перебуває, не працює, тобто не має офіційних джерел існування, стійких соціальних зв`язків не має, також не має постійного місця проживання, раніше неодноразово судимий, враховуючи наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в Миколаївському районному суді Миколаївської області та перебуванняОСОБА_3 у розшуку, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України доведені прокурором та продовжують існувати.
Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який в офіційному шлюбі не перебуває, не працює, тобто не має офіційних джерел існування, стійких соціальних зв`язків не має, також не має постійного місця проживання, раніше судимий, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України доведені прокурором та продовжують існувати.
Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжних заходів та виправдовує тримання під вартою обвинувачених, а також неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.
За таких обставин, суд не може погодитись з доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.
Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, дані про особу обвинувачених, а також ту обставину, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину на даний час перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, мета та обставини, що стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою є актуальними, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків шляхом застосування до них більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги, передбачені ч. 3 ст. 183 КПК України, де вказано, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням вимог, встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, слід визначити у розмірі, що становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму у розмірі 68100 гривень, що буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Разом з цим, у підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обвинувальний акт підсудний Харківському районному суду Харківської області, складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про передачу даного кримінального провадження судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 , для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням №635/5329/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, що перебуває в її провадженні.

Прокурор, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заперечували проти передачі даного кримінального провадження судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, що перебуває в її провадженні.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості об`єднання матеріалів вказаних кримінальних проваджень в одне, з приводу чого вони не заперечували, приходить до наступного.
Відповідно до вимог статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі, якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року дане кримінальне провадження передано з Лозівського міськрайонного суду Харківської області на розгляд Харківському районному суду Харківської області.

Судом встановлено, що в провадженні судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
У зв`язку з тим, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, що перебуває в провадженні судді ОСОБА_9 , надійшло до суду раніше, тому суд вважає за необхідне передати дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 для вирішення питання про об`єднання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 177, 183, 217, 315, 334 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24 січня 2022 року.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24 січня 2022 року,
Кожному з обвинувачених визначити суму застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень 00 копійок.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України справа №629/4286/21, передати судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 для вирішення питання про об`єднання з матеріалами кримінального провадження, справа №635/5329/20, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, що перебуває в її провадженні.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу визначити два місяці, тобто до 24 січня 2022 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складено 30 листопада 2021 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1