Справа № 645/814/22
Провадження № 1-кс/645/193/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на постанову від 30.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000217, -

в с т а н о в и в:

11.02.2022 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000217, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 18 травня 2021 року ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області реєстру за № 0000217внесені відомості за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України. 07.02.2022 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороні захисту стало відомо, що 30.05.2021 року дізнавачем винесено постанову про закриття кримінального провадження, копія якої потерпілій ОСОБА_4 та її захиснику не надсилалася. Дана постанова на думку заявника не відповідає вимогам закону, оскільки не є обґрунтованою, окрім того особа, на яку прямо вказує потерпіла не встановлена та не допитана, під час досудового розслідування дізнавачем не проведено жодної слідчої дії з метою перевірки та уточнення відомостей кримінального правопорушення.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилася. Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, вимоги скарги підтримала.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Для повного та всебічного розгляду скарги судом були витребувані у СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження № 0000217.

Встановлено, що 18 травня 2021 року до реєстру внесені відомості за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України. Органом досудового розслідування визначено ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Постановою дізнавача від 30 травня 2021 року кримінальне провадження № 0000217 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Отже, слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

У порушення вимог процесуального закону, постанова про закриття кримінального провадження не є мотивованою, а її зміст не відповідає фактичним обставинам справи.

У частині першій статті 164 КК України закріплено, що ухилення від сплати аліментів на утримання дітей полягає у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісному ухиленні батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

Таким чином, стає не зрозумілим чому дізнавач у постанові про закриття провадження від 30.05.2021 року прийшов до висновку, що об`єктивна сторона вказаного вище кримінального правопорушення полягає у діях, що характеризуються протиправним корисним викраденням (вилученням) чужого майна, спричинившего шкоду потерпілому.

З постанови вбачається, що дізнавач вважав, що статтею 164 КК України передбачено такий склад злочину, як крадіжка, що не відповідає дійсності.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 виклала відомості про вчинення конкретного кримінального правопорушення - ухилення колишнього чоловіка від сплати аліментів на дитину.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1ст.164 КК України, полягає у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

При цьому, під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Ухилення від сплати аліментів утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Згідно примітки до ст.ст. 164, 165 КК України, у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Вказане, а також обставини щодо способу життя боржника, можливої наявності у нього доходів, майна, яке він може приховувати з метою уникнення відповідальності та від сплати аліментів на утримання дитини з огляду на матеріали кримінального провадження, належним чином слідчим не було перевірено.

Обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, викладене дізнавачем у постанові, у даному випадку є не логічним та суперечить тим відомостям, які підлягали дослідженню в межах порушеного кримінального провадження.

Положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постанова про закриття кримінального провадження № 0000217 вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки дізнавач при її винесенні обмежився лише зазначенням того, що в матеріалах справи відсутні відомості про дії, в яких міститься склад кримінального правопорушення, а саме крадіжки!!!

Слідчий суддя погоджується із особою, яка подала скаргу, і вважає, що постанова про закриття провадження підлягає скасуванню, як незаконна, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню до СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування, при проведенні якого потрібно виконати усі необхідні слідчі дії для повного та об`єктивного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам.

Відповідно ч. 1 ст. 304 КПК України постанова слідчого може бути оскаржена в десятиденний строк з моменту отримання постанови. Постанову потерпіла та її представник у встановленому порядку не отримували, принаймні докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що строки для звернення до суду із вказаною скаргою не пропущені.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на постанову від 30.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000217 задовольнити.

Скасувати постанову від 30 травня 2021 року дізнавача СД Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000217 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000217 повернути до СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 22.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1