Справа №579/1502/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/758/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

12 січня 2022 року суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 25.11.2021, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 ,

установив :

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 25.11.2021 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, розмір та вид призначеного її підзахисному покарання, просить змінити вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині вирішення долі речових доказів грошових коштів в сумі 5235 дол. США, 30 Євро, відео реєстратора AJHNF DHI-XYR 5104 C-32, джерела живлення BJP-J 25 Life, кільця сірого кольору, ладанки жовтого кольору, ланцюжку сірого кольору, ланцюжку жовтого кольору, трьох сережок жовтого кольору, 400 грн., повернувши їх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як законним власникам.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд приходить висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Згідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Так, відповідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема, вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 КПК.

Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Зазначений перелік меж і підстав, з яких вирок суду першої інстанції, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржено є вичерпним.

Як убачається з оскарженого вироку, між начальником Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості останнім у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. ч. 1, 2 ст. 308, ч. 1 ст. 321 КК та погоджено міру покарання.

Судом першої інстанції перед ухваленням рішення про затвердженням угоди про визнання винуватості виконано вимоги, передбачені ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК.

При цьому суд першої інстанції переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_7 , який згідно цієї угоди повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. ч. 1, 2 ст. 308, ч. 1 ст. 321 КК та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_6 не оспорює можливість укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні, і погоджується з вироком в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, а оскаржує його з підстав невірного вирішення питання про долю речових доказів, тобто виключно з підстав, з яких він не може бути оскаржений згідно з положеннями ст. 394 КПК.

Відповідно приписів ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Тому, відповідно положень ч. 4 ст. 399 КПК у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 25.11.2021 щодо ОСОБА_7 слід відмовити, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, у тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність, а також не призводить до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 394, ч. 4 ст. 399 КПК України, -

постановив :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 25.11.2021 про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати захиснику ОСОБА_6 разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_2