№ 243/9515/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Слов`янськ

Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 6 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000515 від 10.08.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, працюючого машиністом електровозу структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та до обрання запобіжного заходу мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч. 1, 27 ч.3, 115 ч. 2, п.п.11,12 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

У невстановлений під час судового розгляду день та час 2020 року, ОСОБА_7 з метою помсти своїй колишній дружині ОСОБА_9 , вирішив організувати вбивство на замовлення її співмешканця ОСОБА_10 .

Так ОСОБА_7 , за невстановлених під час судового розгляду обставин, 08.08.2020 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, зустрівся поблизу ресторану «М`ята» за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 5, із ОСОБА_11 , який займається супроводом та охороною осіб і вантажів за грошову винагороду та повідомив останньому, що вирішив організувати вбивство ОСОБА_10 , і запропонував ОСОБА_11 виступити виконавцем вчинення злочину за грошову винагороду в розмірі п`ять тисяч доларів США.

ОСОБА_11 розуміючи, що вчинення вбивства є особливо тяжким злочином, звернувся до правоохоронних органів із заявою про готування ОСОБА_7 вбивства, та з 12.08.2020 року діяв під контролем правоохоронних органів.

15.08.2020 року приблизно об 11 годині 03 хвилини, ОСОБА_11 прибув до автобусної станції міста Слов`янська, де зустрівся із ОСОБА_7 , який в цей момент працював водієм автобусу маршрутного таксі маршруту № 2 «Залізничний вокзал - Словкурорт». ОСОБА_7 запросив ОСОБА_11 в салон та вони попрямували до залізничного вокзалу, де вийшли з автобусу та в цей час ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 три фотокартки із зображенням ОСОБА_10 . ОСОБА_7 переглянув фотознімки та підтвердив, що саме вказану особу - ОСОБА_10 необхідно вбити, наполіг на тому, щоб після вбивства тіло ОСОБА_10 не було знайдено, та щоб він рахувався зниклим безвісті. Після зустрічі ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 100 гривень, та повідомив, що 18.08.2020 року при зустрічі він віддасть ОСОБА_11 завдаток в сумі 500 доларів США.

18.08.2020 року, приблизно о 16 годині 57 хвилин, ОСОБА_11 прибув для зустрічі із ОСОБА_7 на залізничний вокзал міста Слов`янська, де зустрівся з останнім. В ході зустрічі ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що ОСОБА_10 разом із ОСОБА_9 поїхали на відпочинок, через що скоєння вбивства необхідно перенести на більш пізнішу дату, та повідомив, що завдаток за вчинення вбивства ОСОБА_10 він віддасть пізніше, а про дату та час повідомить додатково.

01.09.2020 року, приблизно о 06 годині 27 хвилин, ОСОБА_11 на автомобілі «Деу Ланос» державний знак НОМЕР_1 , без української реєстрації, прибув на вулицю Торську міста Слов`янська, неподалік від місця мешкання ОСОБА_7 , та через декілька хвилин до нього підійшов останній. Вони сіли в салон автомобіля, при цьому ОСОБА_11 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 на переднє пасажирське сидіння. В цей час ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 завдаток за вчинення вбивства ОСОБА_10 у сумі чотирнадцять тисяч гривень, що еквівалентно п`ятистам доларам США. Після цього останні на автомобілі прибули до будинку АДРЕСА_3 , де мешкають ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Там останні почали чекати, коли ОСОБА_10 вийде з квартири. Того ж дня, приблизно о 07 годині 26 хвилин, ОСОБА_10 вийшов з квартири та ОСОБА_7 вказав на нього ОСОБА_11 , як на особу, яку необхідно вбити, при цьому ОСОБА_7 повідомив, що не заперечуватиме, якщо вбивство ОСОБА_10 буде імітоване ОСОБА_11 , як вбивство під час пограбування.

05.09.2020 року, приблизно о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_11 , зустрівся із ОСОБА_7 поблизу залізничного вокзалу м. Слов`янська по вулиці Залізничній, та показав останньому фотографії із зображенням імітації вбивства ОСОБА_10 , тобто ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але зазначений злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі. Після чого 05.09.2020 року о 09 годині 56 хвилин ОСОБА_7 було затримано співробітниками правоохоронних органів.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що в нього є давній знайомий та колега ОСОБА_12 , якому влітку 2020 року він поскаржився, що дружина пішла з сім`ї, почала проживати з ОСОБА_10 . Саме ОСОБА_12 він сказав, що хотів би, щоб ОСОБА_10 залишив його дружину і не проживав з нею. ОСОБА_11 знайшов ОСОБА_12 , дав ОСОБА_11 його номер. При зустрічі, яких було приблизно п`ятнадцять, він повідомив ОСОБА_11 що хотів би, щоб якимось чином ОСОБА_10 залишив його дружину. При цьому він не мав на увазі фізичну розправу, а вважав за доцільне просто побити ОСОБА_10 . Однак ОСОБА_12 та ОСОБА_11 тиснули на нього, вимагали заплатити гроші за розправу над ОСОБА_10 . Ображали його, що він не чоловік, якщо відмовився від своїх планів про усунення ОСОБА_10 , погрожували йому. Він відчував постійне нав`язування з боку ОСОБА_11 . Про вбивство ОСОБА_10 постійно вів розмови ОСОБА_11 . Сам ОСОБА_7 ніколи не хотів вбивати ОСОБА_10 .

Не може пояснити чому на розмовах, зафіксованих під час НСРД він обговорює з ОСОБА_11 деталі саме вбивства ОСОБА_10 , а не його побиття.

Не може пояснити чому коли побачив на фото в телефоні ОСОБА_11 мертвого ОСОБА_10 схвально оцінив його дії та не здивувався, що ОСОБА_10 було саме вбито, а не побито.

Потерпілий ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не зважаючи на повне не визнання обвинуваченим своєї провини, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч.1, 27 ч.3, 115 ч.2 п.п. 11,12 КК України, підтверджується показаннями свідків, даними безпосередньо в судовому засіданні, а також сукупністю письмових доказів, які були досліджені під час судового розгляду справи та оцінені судом.

Так свідок ОСОБА_13 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що приблизно в серпні 2020 року він з дружиною йшов по вулиці, до нього підійшов чоловік, пред`явив посвідчення працівника СБУ та запропонував бути понятим/свідком у справі про замовне вбивство, на що він погодився та надав згоду. Після чого працівником СБУ було запрошено ще одного понятого/свідка, та вони втрьох поїхали до відділу поліції м. Краматорська, де у їх присутності чоловіку, який мав скоїти вбивство надали три фотографії та 100 грн. «на бензин». Пояснив, що співробітники СБУ перед врученням зазначених вище речей, оглядали сумку особи, яка мала скоїти замовне вбивство та безпосередньо його самого. На фото було зображено чоловіка років 30 - 35. Як йому пояснили, що саме відносно вказаного чоловіка мав бути скоєний злочин. Після особистого огляду чоловік, який мав скоїти вбивство поклав до своєї сумки фотографії. Після завершення слідчої дії його відвезли до м. Слов`янська. Перший раз він був в м. Краматорську 15-16 серпня 2020 року,а другий раз через тиждень-два.

Також 01.09.2020 року співробітник СБУ його зранку знову відвіз до відділку поліції м. Краматорська. У м. Краматорську знову оглянули особу, яка мала скоїти злочин, після чого вони поїхали до м. Слов`янська на автовокзал, де він чув як виконавець спілкувався із замовником. Потім виконавець сів до автомобілю на єврономерах та поїхав на зустріч із замовником та його не було більше години. Коли ж виконавець повернувся то, всі знову поїхали до відділку поліції м. Краматорська, де виконавця було оглянуто та виявлено велику суму грошових коштів, більше 10 000 грн. В м. Маріуполі він ніколи не був. Пояснив, що в його присутності секретні засоби відеоспостереження виконавцю не видавалися. Все що видавав виконавець, запаковувалося до пакету та він особисто розписувався на пакеті та у протоколі, який складався за результатами слідчої дії. Особисто він жодного разу під час зустрічей виконавця із замовником не був присутнім та не бачив моменту передачі грошей. Пояснив суду, що тиску зі сторони співробітників СБУ не було ні на нього ні на виконавця.

Свідок ОСОБА_14 в залі суду показав, що наприкінці серпня-початку вересня 2020 року на вулиці Слов`янська до нього підійшов співробітник СБУ та запропонував бути понятим при проведенні слідчих дій у справі про вбивство на замовлення, на що він погодився. Участь у слідчих діях він приймав тричі. Щоразу від приміщення СБУ м. Слов`янськ вони їхали в автомобілі, марку якого він не пам`ятає, до приміщення поліції (а можливо це і якесь інше приміщення) у м. Краматорськ. Завжди в салоні автомобіля разом з ним знаходився інший понятий, працівник СБУ та третя особа - чоловік приблизно 30-35 років. Не може пояснити чому на стадії досудового розслідування стверджував, що в салоні автомобіля їх завжди було троє, а саме він, інший понятий і працівник СБУ, оскільки взагалі не пам`ятає, щоб його допитували, як свідка, хоча підпис у протоколі його допиту, як свідка, дійсно належить йому. Під час допиту в суді стверджував, що не погано пам`ятає події 2020 року, і їх в салоні автомобіля було четверо. У приміщенні поліції в м. Краматорськ чоловіка в присутності понятих щоразу оглядали. Першого разу йому після огляду вручили фото, на яких він не бачив що зображено. Щоразу після огляду вони їхали у м. Слов`янськ, де цей третій чоловік виходив з авто, а потім повертався. Всі слідчі дії проводились в світлу пору доби. Йому нічого не відомо про розміщення на

цьому чоловікові засобів фіксації. Після повернення чоловіка зі ОСОБА_15 вони завжди їхали у м. Краматорськ. Там щоразу чоловік видавав гроші, що, на думку свідка, оформлювалось протоколом вилучення грошових коштів. Двічі чоловік видавав незначні суми приблизно 100 грн, а одного разу приблизно 13 000 грн. Він підписував протоколи у м. Краматорськ, однак детально у їх зміст не вчитувався. Ніколи не приймав участі у слідчих діях у м. Маріуполь.

Під час огляду в судовому засіданні пакетів з речовими доказами підтвердив, що на склейка до ниток пакету саме його підпис.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 07.08.2020 року йому зателефонував ОСОБА_7 та призначив зустріч. На цю зустріч він погодився, оскільки в той час займався охоронною діяльністю і вирішив, що ОСОБА_7 це черговий клієнт. Під час зустрічі 08.08.2020 року ОСОБА_7 почав йому скаржитись на проблеми в сімейному житті та повідомив, що хоче звести рахунки з новим співмешканцем його колишньої дружини. Запропонував ОСОБА_7 залякати нового співмешканця його колишньої дружини або побити, на що ОСОБА_7 заперечив та зазначив, що бажає лише фізичної розправи над вищевказаним чоловіком. Він погодився допомогти ОСОБА_7 , після чого він звернувся в СБУ, написав заяву та в подальшому добровільно співпрацював разом із співробітниками СБУ та приймав участь в спецоперації. Надав співробітникам СБУ номер телефону з якого йому телефонував ОСОБА_7 . Приблизно через тиждень, приблизно 15.08.2020 року він вже в якості виконавця замовного вбивства зустрівся із ОСОБА_7 на залізничному вокзалі в м. Слов`янську, де продемонстрував ОСОБА_7 надані співробітниками СБУ фотознімки ОСОБА_10 , якого ОСОБА_7 впізнав та вони домовились про суму, яку ОСОБА_7 заплатить йому за виконання вбивства ОСОБА_10 , а саме 5000 доларів США. Пояснив, що грошові кошти, які йому дав ОСОБА_7 в якості задатку він віддав співробітникам СБУ. Приймав участь у складанні процесуальних документів в приміщення СБУ м. Краматорська за участю понятих. Складені процесуальні документи завжди зачитувались всім учасникам та підписувались. Із співробітниками СБУ зустрічався як на вулиці так і в приміщеннях. В приміщенні СБУ м. Маріуполя ніколи не був. В кінці серпня 2020 початку вересня 2020 року він разом з ОСОБА_7 поїхали на мікрорайон Артема м. Слов`янська для того, щоб ОСОБА_7 показав йому безпосередньо де проживає ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_10 вийшов з під`їзду, то ОСОБА_7 його впізнав та сказав, що це саме та особа, яку слід фізично усунути. В цей день ОСОБА_7 в салоні автомобіля передав йому суму завдатку в розмірі 14 000 грн., яку він перерахував на камеру, яка була одягнена на ньому та озвучив в голос. Пообіцяв ОСОБА_7 впродовж 5 днів виконати замовлення.

Неодноразово намагався відговорити ОСОБА_7 від вбивства, однак ОСОБА_7 наполягав на фізичній розправі над ОСОБА_10 .

Згодом вони знову зустрілися на залізничному вокзалі м. Слов`янська, де він продемонстрував ОСОБА_7 фотознімки з нібито вже виконаним вбивством ОСОБА_10 . Побачивши фото ОСОБА_7 зрадів та пообіцяв перевести решту частину грошей за замовлення вбивства безпосередньо на банківську картку.

Пояснив, що до кожної зустрічі із ОСОБА_7 співробітники СБУ його готували, вдягали спеціальну сорочку, розміщували на тілі спеціальне обладнання, яке вмикали безпосередньо перед зустріччю із ОСОБА_7 .

Вказав, що перед одягненням спеціального обладнання його ніхто не обшукував. Однак зауважив, що може і не пам`ятати цих подій. Не бачив чи опечатувались грошові кошти в сумі 14 000 грн. які він видав співробітникам СБУ після зустрічі з ОСОБА_7 . Однак враховуючи великий проміжок часу який минув від дня тих подій, допускає ймовірність того, що забув якійсь моменти та процесуальні нюанси свого співробітництва з працівниками СБУ.

Суд, надаючи оцінку поясненням вищевказаних свідків, після їх детального аналізу, дійшов висновку про їх послідовність, логічність та взаємозв`язок, що у своїй сукупності свідчить про те, що ОСОБА_7 дійсно звернувся до ОСОБА_11 та замовив

йому вбивство ОСОБА_10 , через неприязне відношення до останнього. Загальна хронологія подій та певні деталі зустрічей ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , під час яких обговорювались деталі замовного вбивства ОСОБА_10 та передавався грошовий завдаток і основна сума винагороди за його вчинення, описані вищевказаними свідками є узгодженими між собою та не суперечать як один одному так і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим суд приймає пояснення вказаних свідків до уваги та вважає їх правдивими. Обставин, які б свідчили про наявність у вказаних свідків підстав для оговору обвинуваченого, судом не встановлено. Приймаючи до уваги значний проміжок часу, який минув після участі свідка ОСОБА_11 у слідчих діях, суд приймає до уваги його доводи в тій частині, що він не пам`ятає всіх деталей подій і процесуального оформлення слідчих дій. Крім того ОСОБА_11 зазначив в судовому засіданні, що підписував та ознайомлювався з кожним складеним процесуальним документом де приймав участь, а їх зміст відповідав дійсності та тим подіям, які в них описані.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2019 року розлучилась з ОСОБА_7 , однак до літа 2020 року вони продовжували проживати за однією адресою, оскільки ОСОБА_7 хотів повернутись до родини та навідував дитину.

Наприкінці червня 2020 року вона познайомилась із ОСОБА_10 , а наприкінці липня 2020 року в неї із ОСОБА_10 розпочались стосунки. В кінці липня 2020 року ОСОБА_7 дізнався про її відносини із ОСОБА_10 оскільки зустрів їх вдвох на вулиці. На цю зустріч ОСОБА_7 відреагував погано, почав питати її про ОСОБА_10 , однак в ході бесіди погроз на адресу ОСОБА_10 в її присутності не виказував.

05.09.2020 року, коли ОСОБА_10 вийшов з квартири на роботу, то біля під`їзду його зустріли співробітники СБУ та прокуратури і повідомили про готування відносно нього замовного вбивства. В момент імітування замовного вбивства ОСОБА_10 в приміщення квартири вона не приймала участь у цій операції слідчих органів, а перебувала в іншій кімнаті.

Аналіз пояснень вищевказаного свідка у сукупності із обставинами повідомленими свідком ОСОБА_11 , щодо скарг ОСОБА_7 на проблеми в особистому житті, доводить суду, що ОСОБА_7 дорожив стосунками із колишньою дружиною, намагався повернути родину та відновити сімейні стосунки, сумлінно виконував батьківські обов`язки відносно своєї дитини, що у своїй сукупності свідчить суду про реальну можливість виникнення у ОСОБА_7 неприязного відношення до ОСОБА_10 , через якого він втратив надію на відновлення сімейних відносин із своєю колишньою дружиною.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_7 як колегу по роботі. Спілкувався з ним виключно по роботі. Йому відомо, що ОСОБА_7 був одружений і в нього є донька. Однак більш детально про обставини сімейного життя ОСОБА_7 йому нічого не відомо. З проханням про організацію замовного вбивства ОСОБА_7 до нього не звертався.

Крім пояснень свідків, допитаних в судовому засіданні, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, 10.08.2020 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000515 за матеріалами ГВ БКОЗ УСБУ в Донецькій та Луганській областях про те, що громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті неприязних відносин, з метою помсти колишній дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підшукав особу для здійснення вбивства співмешканця ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця м. Слов`янська Донецької області, та готує вбивство останнього на замовлення, пообіцявши виконавцю за скоєння вбивства 5 000 доларів США. (том 2 а.к.п. 4).

Колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту, що вказаний документ не є доказом у кримінальному проваджені та лише є підтвердженням того, що таке

кримінальне провадження зареєстровано та, відповідно, у органів досудового розслідування виникають підстави для проведення досудового розслідування.

Так відповідно Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 2982, реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що хоча витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань не є доказом у кримінальному провадженні, однак, надання його суду та долучення до матеріалів кримінального провадження є обов`язковим для перевірки початку перебігу строків та термінів досудового розслідування.
Відповідно до рапорту начальника 9 відділу ГВ БКОЗ ГУ СБ України від 10.08.2020 року, в ході проведення заходів щодо викриття, документування та локалізації злочинів насильницького спрямування було отримано дані, що ОСОБА_7 з метою помсти колишній дружині ОСОБА_9 планує здійснити підбір особи для умисного вбивства її співмешканця, пропонуючи суму 5000 (п`ять тисяч) доларів США у якості винагороди (том 2 а.к.п. 8).

Щодо доводів захисника з приводу того, що проведення слідчих розшукових до моменту внесення відомостей до ЄРДР прямо заборонено (ч.3 ст. 214 КПК), колегія суддів зазначає, що посилань на проведення слідчих розшукових дій зазначений рапорт не містить.
Дорученням ст. слідчого в ОВС майора поліції Машкіна від 10.08.2020 року № 8155/20-2020, яким працівникам ГВ БКОЗ ГУ СБ України доручено провести заходи спрямовані на встановлення кола осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення (том 2 а.к.п. 14-15).

Доручення ст. слідчого в ОВС майора поліції Машкіна від 12.08.2020 року № 8259/20-2020 яким працівникам ГВ БКОЗ ГУ СБ України доручено проводити огляди ОСОБА_11 вручати/вилучати необхідні матеріали, речові докази, у тому числі фото особи яку замовили, проводити слідчі дії тощо (том 2 а.к.п.17-18).

Щодо доводів захисника з приводу того, що на вказаних документах відсутня реєстрація документа у відповідності до п. 2.6.1. Наказу МВС від 23.08.2012 № 747 «Про затвердження Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України» (далі - Наказ), а тому є незрозумілим яким чином вказані документи могли потрапити до ГВ БКОЗ ГУ СБ України, відсутність вказаної реєстрації унеможливлює перевірити, коли дійсно він був складений та фактично був направлений до адресата, колегія суддів зазначає про таке.

Дісно п. 2.6.1. Наказу передбачає, що реєстрація документа - це здійснення запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставляння на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ.

Реєстрація документів провадиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації.

Реєструються документи незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення.

Однак в даному випадку до матеріалів кримінального провадження долучено лише копії доручень майора поліції Машкіна, вимог до реквізитів якого зазначений Наказ не містить, оригінали доручень були спрямовані до ГВ БКОЗ ГУ СБ України для виконання.

На думку захисника отримана з порушенням порядку встановленого законом та з грубим порушенням документування, що тягне за собою її недопустимість є інформація, яка міститься у листі №78/4/10/2674 заступника начальника ГВ БКОЗ ГУ від 11.08.2020. Даним листом повідомляється, що на виконання доручення № 8154/20-2020 про повні анкетні дані та персональну інформацію щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (том 2 а.к.п. 16).

Захисник зазначає, що, ця інформація була відображена у рапорті від 10.08.2020 на підставі якого було внесено відомості до ЕРДР, тобто була встановлена поза межами досудового розслідування; під таким номером доручення у матеріалах кримінального провадження не міститься; на документі відсутня реєстрація вхідної кореспонденції. Знов не вбачається процесуальний шлях цього документа; мається припущення, що вказана інформація була отримана шляхом проведення слідчих (розшукових), які відповідно до вимог ст.ст.104,105,106 КПК України, мала би бути оформлена відповідним протоколом.

Щодо цих доводів сторони захисту колегія суддів зазначає, що дійсно має місце лише припущення сторони захисту, що вказана інформація була отримана шляхом проведення слідчих (розшукових). Доводів, що дана інформацію про анкетні дані осіб не відповідає дійсності, є не вірною або перекрученою стороною захисту не наведено; відомості, зазначені в листі не спростовуються іншими. З огляду на викладене зазначені доводи сторони захисту не заслуговують на увагу суду.

Щодо чисельних доводів захисника про надання суду матеріалів, які не є доказами у кримінальному провадженні, колегія суддів зазначає наступне.

У своїй постанові від 6 жовтня 2019 року (справа № 640/6847/15-к, провадження № 13-43кс19) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Процесуальні ж документи, які стали підставою для проведення НСРД, не є документами у розумінні частини другої статті 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних оперативними підрозділами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.

Отже, процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД (в тому числі і відповідна ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Отже, надане суду під час розгляду дійсного кримінального провадження чисельне листування між органами досудового розслідування, рапорти є матеріалами, які стали підставою для проведення НСРД, вони не є документами у розумінні частини другої статті 99 КПК України, однак, на думку колегії суддів, мають бути досліджені під час судового розгляду.

Відповідно до клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.08.2020 року, начальник відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_16 звернувся до Голови Донецького апеляційного суду та просив надати дозвіл на проведення наступних негласних слідчих (розшукових) дій: 1) аудіо-відео контроль за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних номерів ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ), якими користується ОСОБА_7 ;3) зняття інформації з електронних інформаційних систем мобільного телефону з абонентськими номерами ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ) якими користується ОСОБА_7 ; 4) установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного телефону з абонентськими номерами ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ), якими користується ОСОБА_7 ; 5) візуальне спостереження за ОСОБА_7 з використанням відеозапису, фотографування та спеціальних технічних засобів для спостереження (том 2, а.к.п. 100-102).

Згідно клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.08.2020 року, начальник відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_16 звернувся до Голови Донецького апеляційного суду та просив надати дозвіл на проведення наступних негласних слідчих (розшукових) дій: 1) аудіо-відео контроль за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 2) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного номера ( НОМЕР_4 ), яким користується ОСОБА_9 ; 3) зняття інформації з електронних інформаційних систем мобільного телефону з абонентським номером ( НОМЕР_4 ), яким користується ОСОБА_9 ; 4) установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного телефону з абонентським номером ( НОМЕР_4 ), яким користується ОСОБА_9 ; 5) візуальне спостереження за ОСОБА_9 з використанням відеозапису, фотографування та спеціальних технічних засобів для спостереження (том 2, а.к.п. 103-105).

Сторона захисту вважає дії прокурора ОСОБА_16 щодо подання зазначених клопотань незаконними, оскільки порушений порядок організації та проведення НСРД, зокрема відсутня постанова прокурора або слідчого про проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Крім того, до клопотань не доданий витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого подається клопотання, що є прямим порушенням імперативної вимоги ч.2 ст. 248 КПК України.

Само по собі клопотання не є доказом у справі але підставою для подальшої процесуальної поведінки сторони обвинувачення.

З приводу цих доводів сторони захисту колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч.3 ст. 246 КПК України - рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором. Слідчий зобов`язаний повідомити прокурора про прийняття рішення щодо проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій та отримані результати. Прокурор має право заборонити проведення або припинити подальше проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Розділом II. «Підстави та порядок отримання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій» Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012№ 114/1042/516/1199/936/1687/5 (далі- Інструкція) передбачено наступне:

2.1. Рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії слідчий, прокурор викладає в постанові, яка має відповідати вимогам ст.ст. 246, 251 КПК України, якщо ця дія проводиться без дозволу слідчого судді, або в невідкладних випадках, передбачених ст. 250 КПК України.

2.2. Клопотання слідчого, прокурора слідчому судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинне відповідати вимогам, зазначеним у ст. 248 КПК України, та матеріалам кримінального провадження, які надаються лише на вимогу

слідчого судді для підтвердження необхідності проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

У клопотанні слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді не зазначається уповноважений оперативний підрозділ, який має виконувати негласну слідчу (розшукову) дію.

2.3. Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ст. 271 КПК України).

2.3.1. У разі прийняття рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, у ході якої необхідно провести іншу негласну слідчу (розшукову) дію, яка вимагає постановлення ухвали слідчого судді, слідчий, прокурор звертається до нього з клопотанням у порядку, передбаченому ст. 248 КПК України.

2.4. Розгляд та погодження прокурором клопотання слідчого про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії здійснюється невідкладно з моменту надходження. Прокурором вивчаються матеріали кримінального провадження, які є підставою для прийняття рішення про погодження клопотання. Відмова в погодженні клопотання приймається у формі постанови і не виключає повторного звернення слідчого після отримання додаткових доказів або усунення недоліків, вказаних прокурором у рішенні.

2.5. У випадку відмови прокурора в погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про проведення негласної слідчої (розшукової) дії слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє в його погодженні (ст. 40 КПК України).

2.6. У постанові про прийняття рішення щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії та у клопотанні до слідчого судді про дозвіл на проведення такої слідчої дії зазначається строк її проведення. Строк визначається залежно від виду конкретної дії, необхідності отримання відомостей одноразово чи протягом певного часу, у межах, визначених ст.ст. 246, 249 КПК України.

2.7. Строк проведення негласної слідчої (розшукової) дії може бути продовжений у встановленому порядку особами, визначеними ст.ст. 246, 249 КПК України.

Таким чином начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_16 повністю дотриманий порядок організації та проведення НСРД, оскільки винесення постанови про прийняття рішення щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії не має передувати зверненню з клопотанням до слідчого судді про дозвіл на проведення такої слідчої дії.

Щодо припущень сторони захисту з того приводу, що до клопотань не доданий витяг з ЄРДР, слід зазначити, що відповідно до змісту наведеного вище пункту 2.2. Інструкції матеріали кримінального провадження надаються лише на вимогу слідчого судді для підтвердження необхідності проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Положення ч. 2 ст. 248 КПК України передбачають, що до клопотання слідчого, прокурора додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подається клопотання.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 07 жовтня 2020 року (справа № 235/5633/18, провадження № 51-1770км20) ухвала слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року була постановлена у порушення вимог ст. 248 КПК України, а саме без обов`язкового долучення до клопотання про дозвіл на проведення НСРД витягу з ЄРДР за ч. 3 ст. 368 КК України, який у матеріалах кримінального провадження відсутній, а при розгляді справи в суді, на підтвердження законності проведення вказаних процесуальних дій, наданий не був.

В даному випадку витяг з ЄРДР від 10.08.2020 року по кримінальному провадженню №0000515 наявний в матеріалах кримінального провадження, а його надання слідчому судді апеляційної інстанції, як єдиного додатку, передбачене положення ч. 2 ст. 248 КПК України; посилання на номер кримінального провадження в ЄРДР наявне у тексті ухвал Донецького апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.08.2020 року, а тому доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Так, відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 12.08.2020 року клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду прокуратури Донецької області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000515 від 10.08.2020 року, задоволено та надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді:

-аудіо, відео контролю особи, в публічно доступних місцях, місцях тимчасового перебування особи, та інших місцях на які вкаже особа;

-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), яка передається за допомогою мобільного терміналу систем зв`язку з абонентським номером НОМЕР_5 ;

-зняття інформації з електронних інформаційних систем (пошук, виявлення і фіксація відомостей, що міститься в електронній інформаційній системі або їх частин, доступ до електронної інформаційної системи або її частини), яка передається за допомогою мобільного терміналу систем зв`язку, з абонентським номером НОМЕР_5 ;

-установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного терміналу систем зв`язку з абонентським номером НОМЕР_5 , що полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації місцезнаходження радіоелектронного засобу, активованого у мережах операторів рухомого (мобільного) зв`язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються;

-візуального спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування спеціальних технічних засобів для спостереження у публічно доступних місцях з встановленням його зв`язків та місць відвідування у відношенні особи, якою є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Термін дії дозволу визначено 60 діб. (том 2, а.к.п. 107).

Згідно ухвали Донецького апеляційного суду від 12.08.2020 року клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду прокуратури Донецької області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000515 від 10.08.2020 року, задоволено та надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді:

-аудіо, відео контролю особи, в публічно доступних місцях, місцях тимчасового перебування особи, та інших місцях на які вкаже особа;

-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), яка передається за допомогою мобільного терміналу систем зв`язку з абонентськими номерами НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 .

-зняття інформації з електронних інформаційних систем (пошук, виявлення і фіксація відомостей, що міститься в електронній інформаційній системі або їх частин, доступ до електронної інформаційної системи або її частини), яка передається за допомогою мобільного терміналу систем зв`язку, з абонентськими номерами НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 .

установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного терміналу систем зв`язку з абонентськими номерами НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , що полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації

місцезнаходження радіоелектронного засобу, активованого у мережах операторів рухомого (мобільного) зв`язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються;

-візуального спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування спеціальних технічних засобів для спостереження у публічно доступних місцях з встановленням його зв`язків та місць відвідування у відношенні особи, якою є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Термін дії дозволу визначено 60 діб. (том 2, а.к.п. 108).

Оспорюючи законність зазначених ухвал апеляційного суду від 12.08.2020 року сторона захисту зазначає про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 4. ст. 248 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинна відповідати загальним вимогам досудових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про вид негласної слідчої (розшукової) дії та відомості залежно від виду негласної слідчої дії про ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікально ідентифікувати абонента спостереження, телекомунікаційну мережу, кінцеве обладнання тощо.

Як вбачається з ухвал суду, ухвалами надається дозвіл на проведення чотирьох видів НСРД, що є прямим порушенням п.4 ч.4 ст. 248 КПК України та тягне за собою незаконність ухвали та відповідно недопустимість отриманих доказів в наслідок НСРД.

Надаючи оцінку зазначеним доводам колегія суддів зазначає, що ані Інструкція, ані положення ст. 248 КПК України не містять вимог щодо винесення декількох ухвал щодо кожного виду негласної слідчої (розшукової) дії. Негласні слідчі (розшукові) дії, залежно від їх виду і конкретної мети, проводяться щодо підозрюваного чи іншої особи, якщо лише в результаті їх проведення є можливість отримати відомості про злочин і особу, яка його вчинила, чи обставини, що мають значення для досудового розслідування (про події, речі і документи, які мають істотне значення для досудового розслідування) (ст.ст. 246, 253, 261 КПК України). А тому перелік всіх видів негласних слідчих (розшукових) дії, які застосовуються щодо однієї особи, що мало місце в даному випадку, на думку колегії суддів, є цілком доцільним.

Не вбачаючи порушень вимог КПК України при винесенні ухвал судом апеляційної інстанції, колегія суддів не може погодитись з доводами сторони захисту, що доручення від 14.08.2020 № 3190т на проведення НСРД на підставі ухвал Донецького апеляційного суду № 7662 (вх. № 1639 т) та № 7663 (вх. № 1639 т) від 13.08.2020 є недопустимим доказом внаслідок незаконності ухвал апеляційного суду про дозвіл на проведення НСРД.

Щодо чисельних доводів захисника з приводу того, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про проведення НСРД, колегія суддів зазначає про таке.
Аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування (стаття 260 КПК України).

Зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження (частина 1 статті 263 КПК України).

Пошук, виявлення і фіксація відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або їх частин, доступ до електронної інформаційної системи або її частини, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача може здійснюватися на підставі ухвали слідчого судді, якщо є відомості про наявність інформації в електронній інформаційній системі або її частині, що має значення для певного досудового розслідування (частина 1 статті 264 КПК України).

Установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу є негласною слідчою (розшуковою) дією, яка полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації місцезнаходження радіоелектронного засобу, у тому числі мобільного терміналу систем зв`язку, та інших радіовипромінювальних пристроїв, активованих у мережах операторів рухомого (мобільного) зв`язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються, якщо в результаті його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження Установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу проводиться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої в порядку, передбаченому статтями 246, 248-250 цього Кодексу (частини 1, 2 статті 268 КПК України).

Для пошуку, фіксації і перевірки під час досудового розслідування тяжкого або особливо тяжкого злочину відомостей про особу та її поведінку або тих, з ким ця особа контактує, або певної речі чи місця у публічно доступних місцях може проводитися візуальне спостереження за зазначеними об`єктами або візуальне спостереження з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження. За результатами спостереження складається протокол, до якого долучаються отримані фотографії та/або відеозапис. Спостереження за особою згідно з частиною першою цієї статті проводиться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої в порядку, передбаченому статтями 246, 248-250 цього Кодексу. Спостереження за особою до постановлення ухвали слідчого судді може бути розпочато на підставі постанови слідчого, прокурора лише у випадку, передбаченому частиною першою статті 250 цього Кодексу (стаття 269 КПК України).

Таким чином негласні слідчі (розшукові) дій у вигляді: аудіо, відео контролю особи, в публічно доступних місцях, місцях тимчасового перебування особи; зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; зняття інформації з електронних інформаційних систем; установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного терміналу систем зв`язку з абонентськими номерами; візуального спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування спеціальних технічних засобів для спостереження у публічно доступних місцях проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді, додаткове винесення постанови про проведення НСРД діючим КПК України не передбачено.

Крім того, як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 1 червня 2020 року (справа № 676/848/17, провадження № 51-6564км19, згідно з частинами 1, 4 ст. 246 КПК НСРД є різновидом слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої НСРД, як контроль за вчиненням злочину.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 271 КПК контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться у формі спеціального слідчого експерименту.

Отже, контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту проводиться на підставі постанови прокурора і є самостійною НСРД, що не виключає одночасного проведення інших НСРД, зокрема аудіо-, відеоконтролю особи або місця.

В даному випадку, в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , мало місце одночасне проведення НСРД на підставі ухвал слідчого судді апеляційного суду, зокрема аудіо-, відеоконтролю особи та контроль за вчиненням злочину у формі

імітування обстановки злочину, який був проведений на підставі постанови прокурора від 03.09.2020 року (том 2, а.к.п. 94-96).

Як вбачається із заяви ОСОБА_11 від 12.08.2020 року старшому слідчому в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області він на добровільних засадах, без будь - якого примусу з боку правоохоронних органів та на конфіденційних засадах бажає приймати участь у проведенні слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню 0000515 від 10.08.2020 року (том 2 а.к.п. 19).

Згідно постанови слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області про залучення осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.08.2020 року вбачається, що до проведення негласних слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0000515 від 10.08.2020 року залучено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (том 2 а.к.п. 20).

Надаючи оцінку вищевказаним доказам суд зазначає, що згідно ч. 6 ст. 246 КПК України проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів, установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України. За рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть залучатися також інші особи.

Статтею 275 КПК України визначено, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що під час залучення ОСОБА_11 до проведення негласних слідчих дій не було порушено приписи ч. 6 ст.246 КПК України та були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до протоколу огляду від 14.08.2020 року у приміщенні службового кабінету № 28 відділу слідчого управління ГУНП в Донецькій області, за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 32 було здійснено огляд трьох аркушів паперу формату А4 з білого паперу на яких відображено кольорові фотознімки ОСОБА_10 , які були отримані співробітниками СБУ з мережі Інтернет для подальшої передачі їх ОСОБА_11 , щоб останній зміг отримати підтвердження у ОСОБА_7 про особу, вбивство якої ОСОБА_7 йому замовив (том 2 а.к.п. 25).

Згідно протоколу огляду від 15 серпня 2020 року у приміщенні службового кабінету № 3 за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 21, було здійснено огляд свідка ОСОБА_11 , який до початку проведення огляду повідомив, що ОСОБА_7 домовився з ним про зустріч для підтвердження наміру замовлення вбивства співмешканця його колишньої дружини ОСОБА_10 . Також ОСОБА_11 повідомив, що 07.08.2020 року вперше зустрівся з ОСОБА_7 , який повідомив йому, що бажає замовити вбивство ОСОБА_10 , а коли ОСОБА_11 запропонував просто побити ОСОБА_10 , а не вбивати, то ОСОБА_7 категорично відмовився та вказав, що ОСОБА_10 необхідно вбити таким способом, щоб тіло не знайшли.

В ході огляду було встановлено, що ОСОБА_11 одягнений у джинсові шорти, сіру сорочку з коротким рукавом, при ньому була сумка-месенджер з матерії чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон, запальничка, сигарети, документи, а також грошові кошти, а саме дві купюри по 200 грн., та дрібні гроші монетами. В ході проведення огляду свідку ОСОБА_11 було вручено три аркуші паперу формату А-4 на кожному з яких знаходиться кольоровий фотознімок ОСОБА_10 , а саме перший знімок на якому зображено лише голову, другий сидячі на пляжі, третій у футболці «адідас» на фоні моря і гір. Вказані фотознімки ОСОБА_11 взяв до рук та склавши їх у два рази поклав до сумки-месенджера.

В ході проведення огляду ОСОБА_11 були вручені зазначені вище фотознімки для того, щоб із вказаними фотознімками він направився на зустріч з ОСОБА_7 та підтвердив дані особи, вбивство якої ОСОБА_7 замовив (том 2, а.к.п. 30-32).

Відповідно до змісту протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16.08.2020 року вбачається, що відео починається об 11 годині 03 хвилини 15.08.2020 року. ОСОБА_11 прямує через автовокзал м. Слов`янська, після чого об 11 годині 04 хвилини заходить до жовтого мікроавтобусу, в якому вітається з ОСОБА_7 та сідає на одне з пасажирських місць. Мікроавтобус починає рух, та зупиняється об 11 годині 09 хвилин, після чого останні виходять з авто та розпочинають діалог.

Під час розмови ОСОБА_7 позначений як «Г», ОСОБА_11 позначений як «Б». ОСОБА_11 просить ОСОБА_7 дати йому більше деталей і фінанси для початку розробки. ОСОБА_7 каже, що для нього не важливий спосіб вбивства, але тіло він вважає за доцільне сховати. ОСОБА_11 дістає фото з сумки, розгортає та показує ОСОБА_7 ,оглянувши всі фото ОСОБА_7 повідомляє, що можливо це та сама особа. Наполягає на тому, щоб проїхатись з ОСОБА_11 та самому подивитись на чоловіка. Оговорює розмір авансу з ОСОБА_11 у розмірі «червонця». ОСОБА_7 каже, що йому потрібні докази вбивства, особисту участь він не бажає приймати, фотографій йому буде достатньо. ОСОБА_7 пропонує здійснити вбивство, яке б виглядало як нещасний випадок. Оскільки якщо жертву просто вбити, то поліцейські одразу спитають у кого з вбитим був конфлікт, і вона одразу вкаже на нього. Розмірковує як над варіантом аби жертва просто безвісно зникла. ОСОБА_7 скаржиться на жертву, що той дуже сильно його образив. Просить ОСОБА_11 зменшити вартість роботи, питає чи є вартість 5000 останньою. О 12 годині 05 хвилині ОСОБА_7 передає ОСОБА_11 100 грн на бензин, авто рушає (том 2 а.к.п. 111-119).

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис, на який фіксувалася зазначена слідча (розшукова) дія, і який міститься на долученому до матеріалів кримінального провадження диску для лазерних систем зчитування (інв. №78/1066). Під час перегляду відеозапису встановлена відповідність фактичних обставин, зафіксованих на відеозаписі та відображених у відповідному протоколі.

Відповідно до протоколу огляду від 15 серпня 2020 року, який було складено з 13:00 по 13:20 у приміщенні службового кабінету № 3 за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 21, було здійснено огляд свідка ОСОБА_11 .

До початку огляду ОСОБА_11 показав, що 15.08.2020 року близько 11 години 00 хвилин він зустрівся з ОСОБА_7 , показав останньому фотознімки ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 підтвердив, що на фотознімках саме та особа, яку необхідно вбити. Надалі вони спілкувалися щодо деталей організації вбивства, після чого ОСОБА_7 надав йому грошові кошти в сумі 100 грн. «на бензин».

В ході огляду встановлено, що ОСОБА_11 одягнений у джинсові шорти, сіру сорочку з коротким рукавом, при ньому була сумка месенджер з матерії чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон, запальничка, сигарети, документи, а також грошові кошти, а саме дві купюри по 200 грн., та одна купюра номіналом 100 грн. серії АЄ 5830540.

Як пояснив ОСОБА_11 саме зазначену купюру номіналом 100 грн., серії АЄ 5830540 йому передав ОСОБА_7 «на бензин» (том 2 а.к.п 34-36).

Згідно протоколу огляду від 18 серпня 2020 року, складеного з 17:50 по 18:15 у приміщенні службового кабінету № 3 за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 21, був здійснений огляд свідка ОСОБА_11 , який до початку огляду показав, що 18.08.2020 року, близько 17 години 00 хвилин він зустрівся з ОСОБА_7 та в ході зустрічі вони ще раз обговорили умови вбивства ОСОБА_10 та після зустрічі ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 200 грн., а саме дві купюри по 100 грн. «на бензин».

Під час огляду встановлено що ОСОБА_11 одягнений у джинсові шорти, сіру сорочку з коротким рукавом, сумка месенджер з матерії чорного кольору, в якій

знаходиться мобільний телефон, запальничка, сигарети, документи, а також грошові кошти - дві купюри, а саме номіналом 50 грн. та 200 грн., та ще дві купюри номіналом 100 грн серії УИ 1459434 та АЕ 8405148. З пояснень ОСОБА_11 вбачається, що саме вказані дві купюри номіналом по 100 грн. серії УИ 1459434 та АЕ 8405148 йому передав ОСОБА_7 «на бензин» (том 2 а.к.п. 38-40).

Відповідно до протоколу огляду від 01.09.2020 року у приміщенні службового кабінету № 3 за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 21, було здійснено огляд свідка ОСОБА_11 , який був одягнений у сині штани, сіру сорочку з коротким рукавом, в нього була сумка-месенджер з матерії чорного кольору в якій знаходився мобільний телефон, запальничка, сигарети, документи, ключі від автомобіля, дрібні гроші купюрами від 20 грн. до 5 грн. на загальну суму 145 грн.

В ході проведення огляду ОСОБА_11 було вручено три аркуші паперу формату А-4 на кожному з яких знаходиться кольоровий знімок ОСОБА_10 перший знімок лише голова, другий знімок сидячі на пляжі, третя у футболці «Адідас» на фоні моря та гір. Вказані знімки ОСОБА_11 взяв до рук та склавши їх у два рази поклав до сумки месенджера (том 2 а.к.п. 42-44).

Згідно протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 02.09.2020 року під час проведення аудіо-, відео контролю за ОСОБА_7 було зафіксовано, як о 06 годині 27 хвилин 01.09.2020 року особа, анкетні данні якої були замінені на ОСОБА_11 знаходиться біля авто, до нього підходить ОСОБА_7 , розпочинається діалог. Під час розмови ОСОБА_7 позначений як «Г», ОСОБА_11 як «Б». ОСОБА_7 повідомляє, що він зібрав дещо більше 500 доларів США але планує отримати ще гроші. ОСОБА_11 просить передати йому завдаток, на що ОСОБА_7 погоджується та передає ОСОБА_11 14000 грн., що, за його підрахунками, має становити навіть дещо більше ніж 500 доларів США. На питання ОСОБА_11 як саме потрібно вбити жертву (зарізати, застрелити, задушити, пробити голову битою) ОСОБА_7 повідомляє, що йому це байдуже. Далі в автомобілі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 їдуть до місця мешкання жертви. По дорозі ОСОБА_7 домовляється про те, як передасть залишок суми протягом місяця-двох двома платежами у сумі 2500 та 1500, які переведе на карту. Пояснює, що передати гроші особисто не зможе, оскільки після вбивства планує зникнути до листопада. ОСОБА_7 неодноразово зазначає, що якщо вбивство відбудеться найближчим часом, то відносно нього не буде жодної підозри. Після вбивства просить надати йому днів п`ять або тиждень відстрочки, щоб він міг особисто у всьому переконатись. ОСОБА_7 бажає бути впевненими, що не буде «кидков» з боку виконавця, висловлює сподівання щоб у виконавця все вийшло. ОСОБА_7 хвилюється, щоб не постраждала його колишня дружина, цікавиться у виконавця як організована його робота, чи є в нього помічники чи він діє самостійно, допитується про джерело інформації ОСОБА_11 . В процесі розмови ОСОБА_7 переглядає фото, роздруковане на листі А4, зауважує, що тепер особа на фото виглядає старішим. Цікавиться коли саме все відбудеться, чи піде він разом з виконавцем, розмірковує про своє алібі на момент вбивства. Також під час розмови ОСОБА_7 схвалює розповсюджений у м. Слов`янськ варіант вбивства «гоп-стоп», коли жертва буде знайдена роздягнена, розбута, без грошей та телефону. ОСОБА_7 каже, що бажає вбити співмешканця дружини, щоб помститись їй, але не бажає, щоб дружина до нього поверталась. Після того, як ОСОБА_7 побачив особу з фото разом зі своєю дружиною, з якою вдвох вони вийшли з під`їзду, він підтверджує ОСОБА_11 , що це чоловік, якого потрібно вбити. Радить ОСОБА_11 після вбивства викинути телефон жертви в воду, щоб його точно не знайшли. Каже, що хвилюється, що щось трапиться не те, оскільки залишились лічені дні. ОСОБА_7 вказує на фотографії жертви, роздруковані на А4, і каже, що їх потрібно спалити (том 2 а.к.п. 120 - 132).

Повністю аналогічні відомості містить протокол за результатами негласних слідчих (розшукових) дій від 02.09.2020 року, складений щодо тих самих подій, однак при фіксації з іншого джерела (том 2 а.к.п. 133-144).

В судовому засіданні було переглянуто відеозаписи, на який фіксувалася зазначена слідча (розшукова) дія, і який міститься на долучених до матеріалів кримінального провадження дисках для лазерних систем зчитування (інв. №78/1065 та №78/1066).

Під час перегляду відеозаписів встановлена відповідність фактичних обставин, зафіксованих на відеозаписі та відображених у відповідному протоколі.

Аналізуючи вищевказаний протокол суд зазначає, що в ході спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 нецензурно відгукується про чоловіка, якого замовив вбити, передає ОСОБА_11 завдаток в розмірі 14 000 грн., після чого чітко каже, що потрібно, щоб після вбивства тіло загиблого не знайшли.

Прибувши за місцем мешкання ОСОБА_10 , та дочекавшись поки останній вийде з під`їзду, ОСОБА_7 впевнено впізнає потерпілого та каже ОСОБА_11 , що це саме той чоловік якого ОСОБА_11 показував йому на фотознімках та якого слід вбити.

Події, які мали місце 01 вересня з 06 год. 31 хв. по 07 год. 15 хв. знайшли своє відображення в протоколі, складеному за результатами негласних слідчих (розшукових) дій від 01.09.2020 року, які були проведені на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_17 від 12.08.20202 №7662т про проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою, проведене візуальне спостереження за ОСОБА_7 . В ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії були отримані матеріали, які мають суттєве значення для кримінального провадження. При відкритті електронних файлів на DVD-R №78/1049, відтворено наступний зміст інформації, а саме:

01 вересня о 06 годині 31 хвилин ОСОБА_11 знаходиться біля авто Деу «Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , та о 06 годині 32 хвилин до нього підійшов ОСОБА_7 .

О 06 годині 32 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_7 сіли до авто та розпочали рух.

О 06 годині 42 хвилин авто зупинилось біля подвір`я будинку АДРЕСА_3 , поблизу автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_8 .

О 07 годині 13 хвилин за кермо авто ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_8 сів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

О 07 годині 15 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_7 розпочали рух (том 2 а.к.п. 152-153).

Згідно протоколу огляду від 01.09.2020 року, складеного з 08:00 по 08:30 у приміщенні службового кабінету № 3 за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 21, було здійснено огляд свідка ОСОБА_11 , який до початку проведення огляду показав, що 01.09.2021 року близько 06 години 00 хвилин він на автомобілі, який знаходиться у його користуванні, приїхав на вулицю Торську м. Слов`янськ, де він зустрівся із ОСОБА_7 , який сів до нього у автомобіль і передав йому завдаток за вчинення вбивства ОСОБА_10 14 тисяч грн., що еквівалентно 500 доларам США, а ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 три фотознімка ОСОБА_10 , які останній поклав на «торпеду» автомобіля. Після чого вони разом направились до будинку АДРЕСА_3 , де мешкають ОСОБА_9 та ОСОБА_18 та почали там чекати ОСОБА_19 . Приблизно о 07 годині 00 хвилин з будинку вийшов ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 його впізнав та вказав як на об`єкт вбивства, після чого вони поїхали.

В ході огляду ОСОБА_11 встановлено, що він одягнений у сині штани, сіру сорочку з короткими рукавами, сумка-месенджер з матерії чорного кольору в якій знаходиться мобільний телефон, запальничка, сигарети, документи, ключі від автомобіля, дрібні гроші купюрами від 20 грн. до 5 грн. на суму 145 грн. Також з сумки ОСОБА_11 дістав пачку грошових купюр номіналом по 500 грн. і 200 грн., а саме 20 купюр номіналом по 200 грн., серії ТЗ 7859594, КЄ 9036522, ПЗ 6099871, ЄФ 4312611, КЕ 1097580, ЕД 4556941, ХИ 0279427, ХИ 8737284, УЖ 6664529, ЗА 7578992, ЕА 9264683, СА 5569744, УЖ 7845087, СГ 3059075, АБ 3955470, СГ 6172258, ЦА 2193669, СМ 1023785, УР 6711989, ПЗ 1453255 на загальну суму 4000 грн., та 20 купюр номіналом по 500 грн., серії ХЄ 6337082, ХЄ 6337080, ХЄ 6337081, ХЄ 6337079, АА 6338410, УГ 6350011, ФБ 5035405, СГ 6662702, МА 9364112, ФД 0847971, АЖ 5504760, ХЄ 6337074, ХЄ 6337076, АА 0297702, ХЄ 5590870, ХЄ 6337075, ХЄ 6337083, ХЄ 6337078, ХЄ 6337084, ХЄ 6337077 на загальну суму 10 000 грн. 00 коп.

Як пояснив ОСОБА_11 саме зазначені вище грошові купюри йому передав ОСОБА_7 , як завдаток за вбивство ОСОБА_10 (том 2 а.к.п. 46-49).

Всі купюри, зазначені в протоколі огляду від 01.09.2020 року були оглянути під час судового розгляду, перевірена правильність зазначення в протоколі серій та номерів купюр.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2020 року за участю свідка ОСОБА_11 вбачається, що свідок за рисами обличчя, які запам`ятав, та по зовнішньому вигляду впізнав на фото № 2 особу, як ОСОБА_20 чоловіка, який на початку серпня 2020 року попросив його вбити нинішнього співмешканця його колишньої дружини за суму 5000 дол. США та який передав йому завдаток за вбивство в сумі 14 000 грн. 00 коп. (том 2 а.к.п. 54-55).

Відповідно до додатку до протоколу впізнання за фотознімками від 05.09.2020 року на фотознімку № 2 зображено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 2 а.к.п. 56).

Не приймаючи до уваги доводи сторони захисту що визнання даного протоколу недопустимим доказом, колегія суддів погоджується з доводами прокурора що вказана слідча дія проведена з дотриманням вимог 228, 231 КПК України. Свідка було попередньо допитано про ознаки зовнішності, за якими він може впізнати ОСОБА_21 . Впізнання проводилося саме за фотознімками за наявності об`єктивних підстав та причин, по-перше, лише 05.09.2020 ОСОБА_21 набуває статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, по-друге, анкетні дані вказано свідка залегендовані у кримінальному провадженні, тому із суворим дотриманням ч. 4,5 ст. 228 КПК України впізнання відбувалося саме за фотознімками, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 231 КПК України відомості щодо справжніх анкетних даних особи до протоколу не вносяться і не долучаються до матеріалів досудового розслідування. Сумніви, озвучені стороною захисту щодо проведеного впізнання не є вимогами КПК для проведення впізнання, а тому не можуть бути взяті до уваги при оцінці доказу на його достовірність та допустимість.

Відповідно до протоколу огляду від 05.09.2020 року вбачається, що в приміщенні службового кабінету № 5 Слов`янського МВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях, яке розташоване за адресою: Донецька область м. Слов`янськ, вул. Центральна, 32 був здійснений огляд мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 9 pro» з серійним номером НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та який він добровільно надав для огляду. Так в файлі «Галерея», далі папка «Альбоми», далі папка «Все фото» у вкладці сьогодні розміщені дві фотографії, на яких зображено закривавлену особу чоловічої статті, а саме труп чоловіка, який розташований лежачи на правому боці на підлозі коридору квартири або будинку біля вхідних дверей ногами до входу в приміщення. На трупі вдягнено смугасту (горизонтально розміщені) кольорову футболку, шорти чорного кольору, на футболці позаду в районі нижче лівої лопатки плями бурого кольору та калюжа бурої рідини (крові) під трупом (том 2 а.к.п. 53).

Згідно протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.09.2020 року (том 2 а.к.п. 145-147) вбачається, що на початку відео 05.09.2020 року о 09 годині 47 хвилин ОСОБА_11 знаходиться в салоні легкового автомобіля. О 09 годині 48 хвилин ОСОБА_7 сідає до авто. ОСОБА_11 повідомляє, що сьогодні вночі вже все трапилось коли дружина з донькою поїхали, то замовлена особа залишилась вдома одна, чоловік вийшов за сигаретами, повернувся, а ОСОБА_11 зайшов слідом за ним. Розповідає, що перший удар наніс в печінку, а потім перерізав горло. На це ОСОБА_7 відповідає, що гроші будуть, зобов`язується віддати 500 доларів в понеділок, оскільки в нього всього є лише 100 доларів, які не з собою, а вдома. Питає о котрій саме годині ночі це сталось, і чи може вже про знати його дружина. ОСОБА_7 ще раз передивляється фото і каже ОСОБА_11 , що той молодець; переконується чи точно вбито жертву та ще раз домовляється про те як передасть залишок суми.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис, на який фіксувалася зазначена слідча (розшукова) дія, і який міститься на долученому до матеріалів кримінального провадження диску для лазерних систем зчитування (інв. №78/1063).

Під час перегляду відеозапису встановлена відповідність фактичних обставин, зафіксованих на відеозаписі та відображених у відповідному протоколі.

Події, які мали місце 05 вересня з 09 год. 52 хв. по 09 год. 54 хв. знайшли своє відображення в протоколі, складеному за результатами негласних слідчих (розшукових) дій від 06.09.2020 року, які були проведені на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_17 від 12.08.2020 №7662т про проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою, проведене візуальне спостереження за ОСОБА_7 . В ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії були отримані матеріали, які мають суттєве значення для кримінального провадження. При відкритті електронних файлів на DVD-R №78/1048, відтворено наступний зміст інформації, а саме: 05 вересня 2020 року о 09 годині 52 хвилини ОСОБА_7 підійшов та сів до автомобіля Mitsubishi чорного кольору д.н.з НОМЕР_10 , який припаркований на Привокзальній площі у м. Слов`нську Донецької області. О 09 годині 54 хвилин ОСОБА_7 виходить із зазначеного авто (том 2 а.к.п. 153).

Зі змісту протоколів про дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_17 від 12.08.2020 №7662т про проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_6 , належного ОСОБА_7 зі змісту протоколів вбачається, що в період з 02 по 09 вересня 2020 року між абонентами НОМЕР_6 ОСОБА_7 ( далі - «Г») та НОМЕР_11 ОСОБА_11 (далі «Б») відбуваються чисельні з`єднання. Під час розмов абоненти обмінюються інформацією, а також обговорюють план подальших дій та час і місце зустрічей:

?відповідно до протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 11.10.2020 року (том 2 а.к.п. 154-155), отримано наступні відомості:

Дата,час: 02.09.2020 року 09:31:53
Тривалість: 00:02:35
Г: Слышишь, ну там они среда, четверг приезжают короче

Б: Среда, четверг приезжают, все хорошо я буду на это ориентироваться, примерно, ну я думаю что мы с тобой созвонимся скорей всего завтра послезавтра, и уже определимся ну я думаю на конец недели так чтобы получилось у меня было по свободке более менее и ты не работал.

?відповідно до протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 11.10.2020 року (том 2 а.к.п. 157-161), отримано наступні відомості:

Дата,час: 02.09.2020 року 09:31:53
Тривалість: 00:02:35
Г: Ты будешь короче послезавтра так понял уже.

Б: Уже буду работать, да.

Г: Начинать над этим вопросом.

Б: Да.

Г: Ну, а там может все получится, кто знает как тогда.

Б: Та я думаю все получится.

Г: Ну тогда если что, Серег, смотри, я возможно буду в поездке.

Б: В поездке. Где именно?

Г: Та ну на паровозе.

Б: Ты на паровозе даже можешь быть?

Г: Да я уеду, скорей всего уеду потому что мне уже позвонили у меня, я как бы уезжаю завтра, ну сам понимаешь что я езжу сутки бывает и больше, и поэтому где-то в субботу,

наверное может к обеду.

Б: Ты вернешься.

Г: Ну я буду дома, ну да в субботу наверное созвонимся.

Дата, час: 02.09.2020 11:51:28
Тривалість: 00:00:36
Б: Я говорю по этому номеру будем держать связь с тобой, понял?

Г: Ага, все я понял.

Б: Все я уже там позже наберу определимся, давай.

Дата, час: 03.09.2020 15:46:59
Тривалість: 00:01:54
Б: Ты как?

Г: Та нормально все, слышишь, та в понедельник наверное буду работать.

Б: Наверное работать будешь, да?

Г: Да, или ты на завтра.

Б: На выходных лучше в суботу, я думаю, в первой половине дня нам надо увидеться будет, пообщаться, понял?

Г: Ага, а ты завтра собираешься это делать?

Б: Я, та кто его знает, видно будет, как получится, может да может нет, понял о чем речь.

Г: Я понял.

Б: Вот. Ну будем, все зависеть будет от ситуации.

…

Б: Ну я порадую тебя однозначно.

Г: Я понял, это хорошо, так я тебя тоже, в принципе я ж тебе говорю, заберешь все в этом месяце заберешь все сразу, ну.

Б: Хорошо.

Г: Туда ближе к двадцатым до двадцатые числа, там уже в двацатых.

Б: Хорошо, хорошо.

Дата, час: 05.09.2020 09:31:58
Тривалість: 00:00:40
Б: Давай минут через десять-пятнадцать я буду на ЖД вокзале.

Г: Давай и я там буду.

Б: Ты будешь там?

Г: Да, так буду, все давай.

Б: Все помнишь где моя машина стояла на стоянке.

Г: Примерно, Серег, ну я сейчас туда подъеду.

Б: Короче напротив ларька где мы с тобой разговаривали, я туда подъеду на стоянку, стану увидишь меня.

Г: Хорошо, хорошо.

Б: Все подойдешь я буду ждать в машине, давай.

Г: Давай.

Згідно протоколу обшуку від 05.09.2020 року вбачається, що під час обшуку в квартирі АДРЕСА_4 , речей зазначених в ухвалі слідчого судді від 04.09.2020 року, а саме мобільних телефонів та сім карт до них, за допомогою яких ОСОБА_7 спілкувався із замовником вбивства, а також фотознімків на аркушах А4, блокнотів, зошитів, паперів із записами, які стосуються кримінального правопорушення виявлено не було (том 2 а.к.п. 64-66).

Як вбачається з постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 03.09.2020 року начальник відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_16 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000515 від 10.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 14 ч.1, ст. 115 ч.2 п.11 КК України, встановив, що СУ ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 00000515 від 10.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 14 ч.1, ст. 115 ч.2 п.11 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на ґрунті неприязних відносин, з метою помсти колишній дружині ОСОБА_9 замовив вбивство ОСОБА_10 , звернувшись із замовленням про вбивство до виконавця ОСОБА_11 . З метою документування та припинення злочинної діяльності зазначеної особи, отримання даних, які можуть бути використані у даному кримінальному провадженні в якості доказів, виникла необхідність в проведені негласних слідчих (розшукових) дій, а саме контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину з метою штучного створення умов в обстановці максимально наближеній до реальної, для перевірки спрямованості намірів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в діях якого наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч.1, ст. 115 ч.2 п.11 КК України та спостереження за його поведінкою.

Обґрунтуванням проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину є те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою досягнення протиправного результату у вигляді підшукання особи для здійснення умисного протиправного заподіяння смерті співмешканцю колишньої дружини, здійснює заходи конспірації, зустрічі у різних місцях та висунення своїх вимог, без можливості присутності інших осіб, тобто припинення протиправної діяльності зазначеної особи без проведення негласних слідчих (розшукових) дій є неможливим.

Для проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину за добровільною згодою залучений ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину ризиків передбачених ч.2 ст. 271 КПК України не вбачається.

Вказаний контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину проводиться у зв`язку з необхідністю викриття учасника зазначеного злочину.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підшукує осіб для здійснення умисного протиправного позбавлення життя особи за своєю ініціативою, з мотивів помсти, а імітування обстановки злочину проводиться з метою встановлення і викриття осіб, причетних до вчинення злочину, з боку правоохоронних органів відсутні дії щодо провокування сприяння, підбурення, допомоги чи іншого впливу стосовно особи з метою схилення до вчинення злочину, який би вона за інших обставин не вчинила.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись ст.ст.36,110,246,251,271,273 КПК України начальник відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_16 постановив провести негласну слідчу (розшукову) дію, а саме контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину із метою документування та припинення злочинної діяльності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Провести вказану негласну слідчу (розшукову) дію у термін……, починаючи з дати винесення постанови із застосуванням аудіо-, відео контролю. До проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки залучити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину доручити ГВ БКОЗ ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за участю слідчих СВ СУ ГУНП в Донецькій області, які входять до складу групи слідчих з розслідування вказаного кримінального провадження. Фактичні результати контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину використати як доказ у кримінальному провадженні. Копію постанови направити для виконання до ГВ БКОЗ ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (том 2, а.к.п. 94-96).

Дана постанова від 03.09.2020 року, винесена у приміщенні прокуратури Донецької області, належним чином вмотивована, містить: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; правову кваліфікацію кримінального

правопорушення із зазначенням статті (частини статті) Кримінального кодексу України; відомості про особу (осіб), місце або річ, щодо яких проводитиметься негласна слідча (розшукова) дія; відомості про особу, яка буде залучена до негласної слідчої (розшукової) дії; обґрунтування прийнятої постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, в інший спосіб; вказівку на вид негласної слідчої (розшукової) дії, що проводиться.

Звертаючись до суду з клопотанням про визнання даної постанови недопустимим доказом захисник, зокрема, зазначає про таке.

У постанові не зазначається тривалість негласної слідчої (розшукової) дії. У другому пункті резолютивної частини постанови не вписаний термін проведення дій, не зазначено дату закінчення контролю за вчиненням злочину та форму закінчення (наприклад: затримання особи із відкритим фіксуванням) (п.4 ч.1 ст. 251 КПК).

Надаючи оцінку даним доводам захисника колегія суддів зазначає про таке.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 15 жовтня 2020 року (справа № 225/1952/17, провадження № 51-632км20) усупереч доводам захисника, постанова про проведення контролю за вчиненням злочину (т. 5, а.п. 113-114) містить дату її створення та засекречення (24 листопада 2016 року, обліковий № 274т), а наявні на цьому процесуальному документі штампи з датою 13 березня 2017 року засвідчують день її надходження до РСО для розсекречування. Указана постанова містить ПІБ та посаду особи, яка її склала, а саме - прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури радник юстиції ОСОБА_22 . Зазначені в цьому документі й інші обов`язкові реквізити, передбачені вимогами статей 110, 251, 271 КПК. Відомості ж щодо початку і тривалості вказаної НСРД містяться у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину та рапорті від 11 грудня 2016 року (т. 5, а.п. 115, 119-120), складених за результатом проведення оперативної закупки на підставі вказаної постанови, і відсутність в останній зазначених відомостей не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для визнання доказів, отриманих внаслідок проведення НСРД, недопустимими. Проведення вказаної НСРД не перевищило меж її проведення, передбачених ст. 249 КПК.

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що відсутність в постанові про проведення контролю за вчиненням злочину від 03.09.2020 року відомостей про термін проведення дій, дату закінчення контролю за вчиненням злочину не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для визнання доказів, отриманих внаслідок проведення НСРД, недопустимими. Крім того, проведення вказаної НСРД мало місце вже через декілька днів після винесення постанови, а саме 06.09.2020 року, що не перевищило меж її проведення, передбачених ст. 249 КПК.

Резолютивна частина постанови містить відомості про форму закінчення негласної слідчої (розшукової) дії імітування обстановки злочину із метою документування та припинення злочинної діяльності ОСОБА_7 . Тобто дана негласна слідча (розшукова) дія була закінчена у формі імітування злочину.

Обґрунтовуючи недопустимість як доказу постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 03.09.2020 року захисник також зазначає про таке:

-не зазначені відомості про особу (осіб), яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію (п.5 ч.1 ст. 251 КПК);

-у четвертому пункті резолютивної частини постанови прокурор доручає проведення контролю за вчиненням злочину ГВ БКОЗ ГУ СБУ за участю слідчих СВ СУ ГУНП, чим порушую вимоги ч.6 ст.246 КПК, якою передбачено, що проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи.

Надаючи оцінку даним доводам захисника колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі

процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 03.09.2020 року містить відомості про органи досудового розслідування, яким прокурором, відповідно до пунктів 4 та 5 ч. 2 ст. 36 КПК України, доручене проведення контролю за вчиненням злочину.
Доручення прокурором проведення негласних слідчих (розшукових) дій конкретним особам наведеними положеннями пунктів 4 та 5 ч. 2 ст. 36 КПК України не передбачене.

Згідно протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 06.09.2020 року та фототаблиці до протоколу контролю за вчиненням злочину вбачається, що 06 вересня 2020 року в період часу з 08 години 00 хвилин до 08 години 30 хвилин старшим оперуповноваженим 9 відділу ГВ БКОЗ ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях старшим лейтенантом ОСОБА_23 , у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000515 від 10.08.2020 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 14, п. 11 ч.2 ст. 115 КК України, у службовому кабінеті приміщення ГВ БКОЗ ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях, розташованому за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 56, керуючись ст.ст. 104, 105, 106, 107, 223, 246, 271 КПК України, в рамках виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину, яке винесене начальником відділом нагляду управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_16 , від 03.09.2020 року № 3432т складено цей протокол.

05 вересня 2020 року, о 07 годині 35 хвилин співробітниками ГВ БКОЗ ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях була проведена імітація вбивства потерпілого - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою його мешкання: АДРЕСА_5 . ОСОБА_10 ліг на підлогу у коридорі квартири, був облитий кров`ю та прикинувся мертвим, після чого були зроблені фото вказаної імітаційної дії та передані ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Цього ж дня, о 09 годині 48 хвилин ОСОБА_11 , було продемонстровано фото імітованого вбивства ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який оглянувши фото, пообіцяв ОСОБА_11 віддати наступну частину грошових коштів у найближчий час, після чого співробітниками ЦСО «А» та ГВ БКОЗ ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях, було затримано ОСОБА_7 .

З доданих до протоколу фото імітації вбивства ОСОБА_10 вбачається, ОСОБА_10 лежить на підлозі в коридорі квартирі облитий кров`ю та не подає ознак життя. (Том 2 а.к.п.148-150).

Сторона захисту також просить визнати недопустимими докази у вигляді протоколів огляду ОСОБА_11 від 15.08.2020 та 18.08.2020 в ході яких у «виконавця» виявлено грошові кошти в сумі 100 та 200 грн. відповідно, з тих підстав, що стороною обвинувачення неправомірно здійснено огляд ОСОБА_11 .

Погоджуюсь з запереченнями прокурора, колегія суддів зазначає наступне.

Огляди ОСОБА_11 15.08.2020 та 18.08.2020 здійснювались в рамках виконання Ухвал Апеляційного суду Донецької області № 7662 (вх. № 1639 т) від 12.08.2020, № 7663 (вх. № 1639 т) від 12.08.2020. В ході зустрічей ОСОБА_11 з ОСОБА_24 останній передавав грошові кошти ОСОБА_11 на «накладні» розходи (придбання бензину, тощо), що підтверджується вивченими в ході судового розгляду доказами. При цьому, відповідно до вимог ст. 104, 252 КПК України результати проведення слідчих, негласних

слідчих (розшукових) дій фіксується шляхом складання відповідних протоколів. В даному випадку опер уповноваженим ГВ БКОЗ ГУ СБ України ОСОБА_23 , в рамках виконання доручень, наданих слідчим відповідно до положень ст. 40 КПК України, про проведення негласних слідчих (розшукових дій) складено протоколи огляду, в ході яких ОСОБА_11 добровільно надані грошові кошти, які йому передав ОСОБА_24 .

Аналогічна ситуація і з протоколом огляду ОСОБА_11 від 01.09.2020 складеним ст. оперуповноваженим ГВ БКОЗ ГУ СБ України ОСОБА_23 під час якого ОСОБА_11 видав оперуповноваженому грошові кошти в сумі 14 000 грн., які він отримав від ОСОБА_7 в якості розрахунку за «виконану роботу». Вказаний огляд проводився в рамках проведення НСРД за дорученням слідчого СВ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_25 . Грошові кошти передано щ/у ОСОБА_23 слідчому з місцем розташування у м. Маріуполі, де і було складено постанову. Будь-які порушення КПК України в даному випадку відсутні.

Щодо участі двох понятих під час проведення всіх слідчих дій, колегія суддів, погоджуючись з доводами сторони захисту, з цього приводу, і прокурора, не вбачає будь-яких заборон щодо повторної участі понятих в одному кримінальному провадженні, кримінальне процесуальне законодавство таких заборон не містить.

З пояснень, наданих в судовому засіданні свідками-понятими та ОСОБА_11 , вбачається, що всі слідчі дії проводились, а потім фіксувались у м. Краматорськ, а тому вважає простою опискою зазначення в протоколах місця їх складання м. Маріуполь.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 641 від 27.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип. У період часу, відповідний подіям інкримінованого діяння ОСОБА_7 за своїм психічним станом міг в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, відповідний подіям інкримінованого правопорушення, ОСОБА_7 не перебував у тимчасово - хворобливому стані, за психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.

Заперечуючи визнання даного доказу допустимим захисник зазначила, що експерт не був попереджений слідчим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що тягне за собою недопустимість її як доказу. Аналогічний висновок міститься у постанові ВП ВС від 18.12.2019 справа № 522/1029/18.

Під час проведення експертного дослідження ОСОБА_7 не було попереджено про можливість відмовитися від давання показань та відповідати на запитання, а тому висновок експерта є недопустимим доказом. Аналогічний висновок міститься у постанові ВС ККС у справі № 135/1530/16-к від 26.04.2018.

У пункті № 6 «організаційні ознаки експертизи» зазначено, що експертиза проводиться одноособово. При цьому у пункті № 24 «Підписи експертів…..» містяться підписи двох осіб : лікаря судово-психіатричного експерта ОСОБА_26 та лікаря судово-психіатричного експерта ОСОБА_27 .

Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісійна експертиза у справі не призначалася.

Пунктом 12 Наказу МОЗ від 08.05.2018 № 865 «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» визначено, що кількісний склад експертів (одноособовий або комісійний) щодо конкретної СПЕ встановлюється особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, який призначив СПЕ. Якщо це не зазначено, його встановлює керівник експертної установи.

Погоджуюсь з думкою прокурора, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 12 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи «кількісний склад експертів (одноособовий або комісійний) щодо конкретної СПЕ встановлюється особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, який призначив

СПЕ. Якщо це не зазначено, його встановлює керівник експертної установи». Відповідно до п. 17, 18 цього Порядку під час проведення експертизи з метою з`ясування наявності чи відсутності в особи психічного розладу експерти проводять психіатричний огляд, оцінюють об`єктивний анамнез, включаючи дані про спадковість психічних розладів, особливості психічного розвитку, сімейний і соціальний статус, особливості реагування на різні життєві ситуації, психічні травми, особливості психічного стану та поведінки під час проведення СПЕ та в період дій, з приводу яких ведеться провадження у цій справі.

Експерти оцінюють особливості зовнішнього вигляду, міміки, руху і мови особи, щодо якої проводиться СПЕ, а також її манеру триматися під час обстеження. У разі виявлення короткочасних порушень свідомості описують їх тривалість, зовнішні прояви (збліднення шкірних покривів, наявність додаткових рухів тощо) для уточнення характеру патологічного стану. Проводячи СПЕ, експерти здійснюють соматичне обстеження особи. Окремо звертають увагу на виявлення слідів пошкоджень, у тому числі самоушкоджень, розташування і особливостей татуювань, оглядають волосисту частину голови для виявлення рубців і шрамів після перенесених травм, виявляють сліди ін`єкцій, оглядають слизову рота і язик (рубці, наявність слідів прикусів). Таким чином експертами не проводиться допит особи в розумінні кримінального процесуального законодавства, не отримуються показання, а тому твердження сторони захисту про необхідність повідомлення підекспертного про можливість відмови від надання показань є надуманим та таким, що не відповідає вимогам закону.

Щодо постанови слідчого про призначення судово-психіатричної експертизи слід зазначити, що вимогами законодавства не передбачено у постанові попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вказане твердження сторони захисту не відповідає вимогам закону. Натомість, відповідно до вимог ст. 102 КПК України вказані відомості мають міститися у висновку експертизи.

Проаналізувавши показання свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 27, п.п. 11,12 ч.2 ст. 115 КК України як готування до вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене організатором на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, виходячи з наступного.

Так судом достовірно було встановлено та підтверджено висновком судово- психіатричного експерта № 641 від 27.10.2020 року, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у період часу, відповідний подіям інкримінованого діяння за своїм психічним станом міг в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, відповідний подіям інкримінованого правопорушення, ОСОБА_7 не перебував у тимчасово - хворобливому стані, за психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство вчинене на замовлення - це умисне позбавлення життя потерпілого, здійснене особою (виконавцем) за дорученням іншої особи (замовника). Таке доручення може мати форму наказу, розпорядження, а також угоди, відповідно до якої виконавець зобов`язується позбавити потерпілого життя, а замовник - вчинити в інтересах виконавця певні дії матеріального чи не матеріального характеру або ж не вчинювати їх. Якщо замовлення умисного вбивства мало форму угоди, відповідальність настає незалежно від того, коли були вчинені обіцяні виконавцеві дії - до чи після вбивства, виконав чи не виконав замовник свою обіцянку, збирався він це зробити чи ні.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Тейсейра де Кастро проти Португалії» зазначено про те, що використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями навіть у справах, пов`язаних із боротьбою з торгівлею наркотичними засобами. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини

(далі - Конвенція), застосовуються у провадженнях щодо всіх кримінальних справ: від найпростіших до найбільш заплутаних. Суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання (спонукання) з боку поліції.

Відповідно до цього ж рішення в разі, якщо злочин вчинено значною мірою в результаті дій працівників поліції, які певним чином спровокували кримінальну діяльність, і вона за інших обставин могла й не відбутися, така ситуація однозначно впливає на об`єктивність розгляду справи в суді.

ЄСПЛ у справі «Романаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їх вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів та порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений. Коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватися недопустимими.

Оцінюючи можливість підбурювання (спонукання) ОСОБА_7 до організації вбивства ОСОБА_10 , суд враховує, що сукупність досліджених судом доказів доводить, що намір на вбивство ОСОБА_10 у ОСОБА_7 сформувався без стороннього впливу і обвинувачений свідомо та щиро бажав настання смерті останнього, вчинив всі дії, спрямовані на організацію вбивства, активно обговорював з особою, яка мала виконати вбивство, час, місце, способи вбивства, організовував своє алібі на час вбивства, торгувався про розмір винагороди, щиро радів вбивству, яке за його переконанням відбулось.

Ретельним дослідженням судом доказів не встановлено фактів впливу з боку працівників правоохоронних органів або осіб, які діють за їх вказівками, на ОСОБА_7 схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Посилання ОСОБА_7 на те, що він замовляв спричинення лише тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , суперечить буквальному змісту спілкування ОСОБА_7 з особою, анкетні данні якої були замінені на ОСОБА_11 , і з яким ОСОБА_7 однозначно висловлював бажання на фізичне знищення ОСОБА_10 .

Обґрунтовуючи свої заперечення в цій частині сторона захисту досліджені судом докази оцінює і тлумачать на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Так колегія суддів не може погодитись з доводами сторони захисту, відповідно до яких ОСОБА_7 робив спробу відмовитись від готування до вчинення злочину і між ним і ОСОБА_11 відбувлась наступна розмова:

ОСОБА_7 : Серега, затея, ну что есть шанс заднюю дать?

ОСОБА_11 : Не шанса нету, мне, блин, ну ты уверенный уже сто процентов, все, ты уже хочешь получается, ну хочешь, что бы я убил человека получается, ну грубо, не грубо говоря, вот, так оно и есть.

Однак за результатами перегляду та прослуховування відеозапису чисельних розмов, яка відбувались між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_11 постійно перепрошує ОСОБА_7 , переконується чи впевнений саме він у своїх намірах.

Фрагмент розмови, наведений захисником, має досліджуватись лише у контексті протоколу від 01.09.2020 року, в якому він міститься (том 2 а.к.п 122).

Так зі змісту протоколу про результати НСРД від 02.09.2020 року вбачається, що передавши гроші виконавцю злочину ОСОБА_7 перепрошує чи впевнений саме виконавець у своїх діях, чи не має шансів, що саме виконавець «дасть задню». На що ОСОБА_11 повідомляє, що в нього такого шансу немає. Після цього ОСОБА_7 висловлює побажання, щоб згодом труп не було знайдено.

А тому доводи сторони захисту про спробу ОСОБА_7 відмовитись від злочину не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що на відповідній стадії на виконання вимог ст. 363 КПК України головуючим з`ясовувалася наявність доповнень до судового розгляду, на що всі учасники судового розгляду заявили, що не мають інших доказів, окрім тих, про дослідження яких було заявлено суду, та не мають інших клопотань, окрім тих, які вже вирішив суд.

Таким чином, заявлені учасниками судового провадження та досліджені судом докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, в цілому узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що сам ОСОБА_7 не заперечує наявності у нього наміру на спричинення шкоди здоров`ю потерпілому і мотив злочинних дій останнього - неприязні відносини, викликані втратою сподівань на відновлення сімейного життя визнаний самим ОСОБА_7 .

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної виною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який являється особою раніше не судимою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, в період організації готування до вчинення інкримінованого йому правопорушення на хронічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставин які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, суд враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, його молодий вік, те, що він є раніше не судимим, має позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки та на утриманні неповнолітню дитину, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання виді позбавлення волі, з врахуванням положень ч. 4 ст 68 КК України у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої обвинуваченому ч.2 ст. 115 КК України.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 30 червня 2020 року (справа № 202/5869/15, провадження № 51-727км 20), якщо в санкції норми Особливої частини КК альтернативно передбачено довічне позбавлення волі, то положення частини 2 статті 68 КК не можуть застосовуватися до таких осіб, виходячи з максимального покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки найбільш суворим видом покарання, передбаченим санкцією, залишається довічне позбавлення волі, а це покарання виключає можливість визначення його половини.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Даних про наявність документально підтверджених процесуальних витрат у кримінальному провадженні сторонами до суду не надано.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65-68 КК України, 100, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 27, п.п.11,12 ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_7 зарахувати попереднє ув`язнення з 05 вересня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні 3 фотографії з зображенням ОСОБА_10 , які були отримані з мережі Інтернет, карту пам`яті Kingstone 16 gb, після набуття вироком законної сили зберігати в матеріалах справи.

Грошові кошти в сумі 100 грн - купюра АЄ5830540, грошові кошти в сумі 200 грн купюрами номіналом 100 грн УИ1459434 та АЕ8405148; грошові кошти в сумі 14000 грн, купюри номіналом по 500 і 200 грн: 200 грн 20 купюр Т37859594, КЄ9036522, П36099871, ЄФ4312611, КЕ1097580, ЕД4556941, ХИ0279427, ХИ8737284, УЖ6664529, ЗА7578992, ЕА9264683, СА5569744, УЖ7845087, СГ3059075, АБ3955470, СГ6172258, ЦА2193669, СМ1023785, УР 6711989, П31453255 на загальну суму 4000 грн; 500 грн 20 купюр ХЄ6337082, ХЄ6337080, ХЄ6337081, ХЄ6337079, АА6338410, УГ6350011, ФБ5035405, СГ6662702, MA9364112, ФД0847971АЖ5504760, ХЄ6337074, ХЄ6337076, АА0297702, ХЄ5590870, ХЄ6337075, ХЄ6337083, ХЄ6337078, ХЄ6337084, ХЄ6337077 на загальну суму 10000 грн, які ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_7 в якості завдатку за скоєння вбивства ОСОБА_10 , після набуття вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави.

Мобільний телефон Самсунг ЖЗ з сім картою НОМЕР_3 та зв`язку ключів від житла ОСОБА_7 , після набуття вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - впродовж 30 днів з дня отримання копії цього вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3