Ухвала

Іменем України

5 жовтня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-6198 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 5 лютого 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 звернулись до суду з касаційною скаргою, в якій порушували питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно останнього судових рішень, просили їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 17 червня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. А саме, захисник та засуджений не погоджувались з постановленими відносно ОСОБА_4 вироком та ухвалою, просили їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте, не вказували обґрунтованих підстав, відповідно до ст. ст. 412, 413 КПК України. Натомість, наводили доводи, які стосуються неповноти розгляду, оскаржували фактичні обставини справи, не погоджувались з оцінкою доказів та визнання їх допустимими, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року, не наводили правового обґрунтування щодо її незаконності з наведених підстав, передбачених ст. 438 КПК України, не вказали, які саме вимоги матеріального або процесуального права порушені саме апеляційним судом. При цьому, оскаржуючи недотримання апеляційним судом вимог, передбачених ст. 419 КПК України, яка передбачає надання відповідей на усі доводи апеляційної скарги, фактично не погоджувались з тими висновками суду апеляційної інстанції, які наведені в ухвалі.
Усупереч вимозі, передбаченій ч. 4 ст. 427 КПК України, захисник не додав оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження. Крім того, до касаційної скарги не додано копій судових рішень, які оскаржуються.
Копія ухвали Верховного Суду від 17 червня 2021 року була направлена захиснику ОСОБА_5 , яку він отримав 2 липня 2021 року (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), а також засудженому ОСОБА_4 , яку отримав 27 серпня 2021 року (згідно власноручно написаної розписки, надісланої з Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)».
Мотиви суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
9 та 31 серпня 2021 року на адресу касаційного суду від захисника ОСОБА_5 надійшли заяви, відповідно до яких він, на виконання зазначених в ухвалі ВС від 17 червня 2021 року недоліків, долучає копії оскаржуваних судових рішень, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер та договір. Проте, так і не подав нової касаційної скарги.

Станом на 4 жовтня 2021 року від засудженого жодної касаційної скарги на усунення недоліків також не надходило.
Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 17 червня 2021 року недоліків касаційної скарги захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 не усунули.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 їх касаційну скаргу на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 5 лютого 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6