Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

20.12.2021

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду в м. Києві клопотання про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0001563 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України
В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2021 року до Подільського районного суду міста Києва надійшло кримінальне провадження № 0001563 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, обгрунтовуючи своє клопотання тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати його підзахисному ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби. Адвокат ОСОБА_5 звернув увагу суду, що ризики, вказані в клопотанні, ґрунтуються на припущеннях.
Обвинувачений ОСОБА_7 також просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив суд застосувати відносно його підзахисного заставу.
Обинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора з тих мотивів, що він жодного злочину не вчиняв.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Метою і підставою продовження строку тримання обвинуваченому під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого тощо (ст. 178 КПК України).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26 липня 2001 року) закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення від 21 червня 1991 року).
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє зпрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність поведінку особи, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання від трьох до семи років позбавлення волі.
Таким чином, ризик можливого переховування обвинувачених з урахуванням суворості передбаченого покарання за інкримінуємий їм злочин, суд оцінює як високий та вважає суттєвим елементом при його оцінці.
Заслуховує на увагу вказаний прокурором інший ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з наданих суду документів, обвинувачені раніше притягувалися до кримінальної відповідальності.
Крім того, розгляд кримінального провадження знаходиться в суді на початковій стадії, коли ще не був допитаний потерпілий, що дає підстави суду говорити про ризик можливого впливу на вказану особу, якщо обвинувачені не перебуватимуть в умовах тимчасової ізоляції від суспільства.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій обвинувачених, суд на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, що має підвищену суспільну небезпеку, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважаючи, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду та впливати на потерпілого, на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу обвинувачених належить утримувати під вартою. Соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 та позитивна характеристика з місця роботи обвинуваченого ОСОБА_7 не дають суду підстав дійти висновку про можливість обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, оскільки зазначені судом ризики, з урахуванням їх обґрунтованості, превалюють над даними, що характеризують обвинувачених та не виключають наявність вказаних ризиків. Суд не приймає доводи сторони захисту щодо застосування до обвинувачених інших більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на що в задоволенні клопотань захисників слід відмовити.
Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування,
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченим діяння та його наслідки, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави обвинуваченим.
З вказаних мотивів суд приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою і відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 315 КПК України,

постановив :
Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб в державній установі Київський слідчий ізолятор до 17 лютого 2022 року включно.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб в державній установі Київський слідчий ізолятор до 17 лютого 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_8