ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції )

захисника- ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )

підсудного ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційні скарги підсудного ОСОБА_8 та в його інтереасах адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено підсудному ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів до 14 січня 2022 року.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції послався на те , що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів , суворість міри покарання , яка може йому загрожувати у разі доведеності його вини, можливості вчинення ним дій з метою ухилення від суду та покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб , які їх подали
Засуджений та в його інтересах адвокат ОСОБА_7 , не погодившись з ухвалою суду, подали апеляційні скарги і просять ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року скасувати та звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти вказують , що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому неодноразово продовжувалася, в ухвалах суд зазначав одні і ті ж обставини, жодних нових підстав суд не наводив.

Також ОСОБА_9 зазначає , що ухвала суду є незаконною та такою що порушує його права, оскільки з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України він вже відбув максимально можливий строк покарання. Єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою на яку вказує суд, є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Крім того, вказує, що прокурором недоведено жодних підстав для тримання його під вартою та ризиків пов`язаних із зміною міри запобіжного заходу.

Додатково апелянти стверджують , що в цілому засуджений перебуває під вартою 9 років та максимально допустимий строк тримання під вартою закінчився. З урахуванням закону від 26.11.2015 року № 838-111 він повинен бути звільнений з-під варти.

Позиція учасників судового провадження в апеляційному суді
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвокат ОСОБА_7 апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляцій.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, доводи підсудного та його захисника на підтримку апеляційних скарг, прокурора на спростування доводів апеляцій, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

За змістом статті 323 КПК України в ред.1960 року судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону.

Натомість доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає непереконливими.

Апеляційним судом встановлено , що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, п.п.1,13,14 ч.2 ст.115, п.п.4,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 строк тримання підсудного ОСОБА_8 було продовжено до 14 січня 2022 року.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг колегія суддів виходить із такого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 274 КПК України /в редакції 1960 року/, під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою (постановою) змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно підсудного. При обранні запобіжного заходу у вигляді застави або тримання під вартою суд повинен керуватись відповідними статтями Глави 13 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 148 КПК України /в редакції 1960 року/ запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений (підсудний) буде намагатися ухилитися від слідства та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 150 КПК України /в редакції 1960 року/ при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В силу ч. 1 ст. 155 КПК України / в редакції 1960 року / взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 КПК України /в редакції 1960 року/ запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або в раніше застосованому запобіжному заході.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення , суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд першої інстанції при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про продовження існування ризиків можливого ухилення підсудного ОСОБА_8 від суду.

При цьому , з врахуванням тяжкості злочину, та даних про особу підсудного , суд прийшов до висновку , що є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Ураховуючи зазначене, доводи , наведені в апеляціях про відсутність доказів існування ризиків , на думку колегії суддів , є безпідставними.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики.

В цьому контексті колегія суддів наголошує , що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості , а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Доводи апеляцій обвинуваченого та в його інтересах адвоката висновків суду не спростовують.

Всі обставини на які посилаються автори апеляцій знайшли свою оцінку в ухвалі суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляцій про те , що загальний строк перебування під вартою , виходить за межі покарання передбаченого відповідною санкцією статті, колегія суддів вважає їх неспроможними з огляду на те , що ОСОБА_8 окрім інших , обвинувачується у вчиненні злочину , передбаченого п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК Україна , за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства , які б перешкодили суду ухвали законне та обґрунтоване рішення , колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційні скарги підсудного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 його в інтересах слід залишити без задоволення , а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Разом з тим , колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому , що розгляд вказаної справи триває вже значний період часу та загальний строк перебування засудженого під вартою також значний.

Вказані обставини є несумісними з ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) , яка кожному гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, а тому повинні бути враховані судом , у провадженні якого на даний час перебуває справа.

Керуючись главами 25-28,ст. 375 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги підсудного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 його в інтересах - залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою - без змін;

Звернути увагу суду першої інстанції на порушення розумних строків розгляду кримінального провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4