Справа № 362/2789/21
Провадження № 1-кп/362/541/21
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 21.07.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , позицію якого підтримала ОСОБА_5 , вказав на неможливість призначення цього кримінального провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт її підзахисній вручено після надходження цього документа до суду, а тому у суду немає розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 , що є грубим порушенням ч. 4 ст. 291 КПК України. Так, обвинувальний акт надійшов до суду 01.06.2021, а його підзахисна отримала його копію лише 04.06.2021. Наголосив, що фактично по даному по даному кримінальному провадженні є три різні обвинувальні акти та реєстри матеріалів досудового розслідування: у суду, у нього і його підзахисної, а тому остання не розуміє від якого саме обвинувачення захищатися, що є неприпустимим. Просив повернути обвинувальний акт з додатками прокурору.

Прокурор просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду з огляду на наявність всіх для цього підстав. Вказав, що наведені у процесуальних документах (наявних у суду і у сторони захисту) розбіжності є технічною помилкою. Зауважив, що обвинуваченій не вручили обвинувальний акт до моменту звернення з ним до суду, оскільки вона ухилялася від отримання, а строки досудового розслідування закінчувалися. Тому вручили їй копію обвинувального акта після звернення з цим документом до суду. Захисник отримав копію обвинувального акта у встановлені законом строки. Просив суд відмовити в задоволені даного клопотання та призначити справу до судового розгляду.

Потерпіла підтримала позицію прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, зазначає таке.

Вимоги до складання обвинувального акта, його форми та змісту, визначені у статті 291 КПК України, де, серед іншого, передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Статтею 293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Наведена норма є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкову умову виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акта як підозрюваному, так і його захиснику.

Отже, з наведеного слідує, що надання копії обвинувального акта підозрюваному - це процесуальна дія, яка надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.

З наявних матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24.05.2021 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України затверджено прокурором. Того ж дня його копію з реєстром матеріалів досудового розслідування отримав захисник ОСОБА_6 , що вбачається з відповідної розписки (а.п.11).

01.06.2021 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування надійшли до суду.

Також судом з`ясовано, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування обвинуваченій під розписку вручено 04.06.2021, тобто після надходження цього документа до суду, а тому у суду відсутня розписка ОСОБА_5 про отримання нею копії обвинувального акта.

Твердження прокурора про неможливість вручити ОСОБА_5 копію обвинувального акта через її ухилення суд до уваги не бере, оскільки це жодним чином не зафіксовано.

За наведених обставин, невручення ОСОБА_5 копії обвинувального акта з додатками до нього, може мати наслідком порушення її права на справедливий суд, установленого у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, у пункті 3 статті 6 цієї Конвенції вказано на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні, починаючи від його пред`явлення особі, проти якої порушено кримінальну справу і яка є офіційно повідомленою про юридичну і фактичну базу сформульованих проти неї обвинувачень (рішення у справі «Камазінскі проти Австрії», № 79; «Пеліс`є і Сассі проти Франції [BП]», № 51).

Також ст. 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про «характер» обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах «Маточча проти Італії», § 59; «Пенєв проти Болгарії», §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі «Маточча проти Італії», § 65).

До того ж, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, зазначене порушення (невручення обвинуваченій копії обвинувального акта) не може бути усунуте у ході судового розгляду, порушує право обвинуваченої на захист, а також може нести ризики прийняття у подальшому необґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись ст. ст. 291, 293, 314-316 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 21.07.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст оголошено 14.12.2021.

Суддя ОСОБА_1