ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3361/21 Справа № 216/4732/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року в кримінальному провадженні № 0000234, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в ДУ «Широківський виправний центр №75», за адресою: Дніпропетровська область, Широківський р-н, село Водяне, вулиця Молодіжна, 33, раніше неодноразово судимий:

1) 08 січня 2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.357 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;
2) 25 лютого 2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;
3) 20 квітня 2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.185 ч.2, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці, звільнився 24 липня 2012 року на невідбутий термін покарання 1 рік 4 місяці 13 днів;
4) 19 грудня 2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;
5) 04 лютого 2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнився 01 липня 2015 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 9 місяців 16 днів;
6) 22 червня 2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 8 місяців, на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. На підставі ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано;
7) 09.12.2021 року вироком Дніпровського апеляційного суду за ч. 3 ст. 357 КК України, яким скасований вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2021 року, до покарання на підставі ч. 1, 2, 4 ст. 71 КК України до 5 років обмеження волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 2 (два) місяця арешту;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано засудженому ОСОБА_6 невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2020 року та визначено йому для відбування остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця обмеження волі.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішено.
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винними за те, що він на початку червня 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи в парку «Ботанічний сад», що по вулиці Черняховського, Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, знайшов на землі загублений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є офіційним документом, який видано 05 листопада 2007 року державною установою - Голопристанським районним відділом УМВС України в Херсонській області, після чого ОСОБА_6 підняв та не маючи на те законних підстав, став зберігати при собі з метою подальшого підроблення та використання вказаний паспорт.
Далі, на початку червня 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою місто АДРЕСА_1 , умисно, шляхом видалення первинної фотокартки та вклеювання на її місце нової власної фотокартки, підробив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є офіційним документом, який видано 05 листопада 2007 року державною установою - Голопристанським районним відділом УМВС України в Херсонській області з метою використання його підроблювачем, тобто ОСОБА_6 .

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками: підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, 05 липня 2021 року, приблизно о 14:00 год., знаходячись поблизу СТО «ПітСтоп», розташованому за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Українська, будинок 148, умисно, діючи з метою уникнення відповідальності та введення в оману працівників поліції, використав завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом пред`явлення його працівникам поліції для встановлення своєї особистості, достовірно знаючи що вищевказаний паспорт є підробленим ним документом.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

В апеляції:
- прокурор, не оскаржуючи доведеність вини і кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 :
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначити покарання у виді 5 років обмеження волі та штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. виконувати самостійно.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильного застосування кримінального закону.
Вказує, що призначене судом остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця обмеження волі перевищує максимальний строк, встановлений для даного виду покарання в Загальній частині КК України. А призначене покарання у вигляді арешту та обмеження волі є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо та разом залишили вирішення питання обґрунтованості апеляційної скарги прокурора на розсуд суду, перевіривши та проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних проступків, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України, за фактичних обставин, місця, часу, способу вчинення та інших обставин, встановлених судом і викладених у цьому вироку прокурором не оскаржується, а тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає. Апеляційна скарга обвинуваченим не подавалась.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки вирішуючи питання призначення покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України враховував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, інвалідом не є, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має; обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 встановлено щире каяття; обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів, у зв`язку з чим дійшов вмотивованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді арешту, строком на 2 місяці, за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі, строком на один рік, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне покарання у виді одного року обмеження волі, з чим погоджується й колегія суддів, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у зв`язку з чим в цій частині вимоги прокурора не підлягають задоволенню.
Однак, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є частково слушними.
Так, 20 серпня 2021 року ОСОБА_6 засуджений вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 357 КК України. Цей вирок 09 грудня 2021 року Дніпровським апеляційним судом скасований в частині призначення покарання та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 357 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1, 2, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року з урахуванням ухвал Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року та від 18 червня 2021 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.
Вчинення кримінального правопорушення, яке обвинуваченому інкриміновано за оскарженим вироком, мало місце на початку червня 2021 року та 05 липня 2021 року року, тобто до ухвалення вироку Дніпровським апеляційним судом, яким скасований вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2021 року, а тому на даний момент необхідно застосовувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 5 років, що повною мірою відповідає вимогам ч. 2 ст. 61 КК України, якими визначений максимальний розмір покарання у виді обмеження волі.
Саме таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, та відповідатиме меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування закону, який підлягає застосуванню.
За вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок в частині призначення покарання ОСОБА_6 скасувати та постановити в цій частині свій вирок.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 09.12.2021 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 5 (п`яти) років обмеження волі
В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набуває чинності з дня проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4