УХВАЛА

08 жовтня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000131 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, погодженим прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки "BMW 530I", номер кузова НОМЕР_1 , який знаходився у фактичному володінні ОСОБА_5 та оригінали матеріалів кримінального провадження №0000150 від 08.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України на 61 арк.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 30.04.2021 службові особи відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, заволоділи чужим майном у вигляді автомобіля марки "BMW 530I", д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігався на території спеціального майданчику вказаного підрозділу, чим заподіяли майнової шкоди ОСОБА_5 , зокрема дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими працівниками поліції, за грошову винагороду, передав в користування своєму знайомому ОСОБА_7 автомобіль марки "BMW 530I", д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому помістив у матеріали кримінального провадження №0000150 від 08.03.2017 за ст.290 КК України розписку від імені власника ОСОБА_5 про нібито отримання останнім вказаного вище автомобіля та прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

В обстановці, яка склалась, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, виявлення і фіксації слідів злочину 06 жовтня 2021 року слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 , протоколом обшуку за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 44, виявлено та вилучено автомобіль марки "BMW 530I", номер кузова НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: Рівненська область, Рівненський район с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 90.

Окрім того, того ж дня старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 протоколом обшуку у приміщенні службового каб. №6 Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25а, виявлено та вилучено оригінали матеріалів кримінального провадження №0000150 від 08.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України на 61 арк.

Покликаючись на вищевикладене, слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно автомобіль марки "BMW 530I", номер кузова НОМЕР_1 та оригінали матеріалів кримінального провадження №0000150 від 08.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України на 61 арк., які являються речовими доказами та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є об`єктом дослідження судових експертиз.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Судом встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000131 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

06 жовтня 2021 року слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 , протоколом обшуку за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 44, виявлено та вилучено автомобіль марки "BMW 530I", номер кузова НОМЕР_1 .

Окрім того, того ж дня старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 протоколом обшуку у приміщенні службового каб. №6 Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25а, виявлено та вилучено оригінали матеріалів кримінального провадження №0000150 від 08.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України на 61 арк.

Вказане тимчасово вилучено майно, в подальшому постановою слідчого від 06.10.2021 визнано і приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладене, положення ч. 2 ст. 173 КПК України є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке було вилучено за вищевказаних обставин, як таке, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, з метою збереження майна, як речового доказу, яким майно визнано у кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки "BMW 530I", номер кузова НОМЕР_1 , який знаходився у фактичному володінні ОСОБА_5 та на оригінали матеріалів кримінального провадження №0000150 від 08.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України на 61 арк., встановивши забороною відчуження, розпоряджання та користування тимчасово вилученим майном до прийняття процесуального рішення по кримінальному провадженні №0000131 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1