Провадження №1-кп/523/914/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15.02.2022 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853 від 27.06.2021, за обвинуваченням:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.12.2020 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України до 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, строком на 2 роки; 20.04.2021 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 190 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, строком на 3 роки, у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

24.06.2021 о 13.51 год., ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні ПП «Таврія В» по вул. Марсельська, 9, в м. Одесі, побачив в банкоматі «Приватбанк» банківську платіжну картку, залишену ОСОБА_8 , яку визначив об`єктом свого злочинного умислу, направленого на викрадення банківської платіжної картки яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п. 1.4, 1.14, 1.2 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 є офіційним документом тобто спеціальним платіжним засобом, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, банк та держателя, а також надає право особі одержання, зберігання та використання інформації про пенсійні кошти та інші грошові надходження на рахунках та забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення банківської платіжної картки, переслідуючи при цьому мету подальшого привласнення грошових коштів тобто корисний мотив, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, діючи умисно ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, викрав з банкомату «Приватбанк» банківську платіжну картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_8 . Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник.

Крім того, ОСОБА_7 24.06.2021, приблизно о 13.51 год., перебуваючи в приміщенні ПП «Таврія В» по вул. Марсельська, 9, в м. Одесі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направлено на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи поза волею потерпілого ОСОБА_8 , знаходячись у декількох продовольчих магазинах на території м. Одеси у період часу з 14.00 год. 24.06.2021 по 08.32 год. 25.06.2021 ОСОБА_7 таємно викрав, з банківської картки «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 882 гривні 00 копійок, шляхом розрахунку за придбані товари, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається ОСОБА_7 .
Суд вважає, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України «таємне викрадення чужого майна крадіжка вчинена повторно», та за ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України «викрадення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів».

3. Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .
У судовому засіданні ОСОБА_7 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні кримінальних правопорушень вказаних у вироку, та підтвердив, що за вказаних обставин він вчиняв злочини.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Покази обвинуваченого ОСОБА_7 який показав, що 24.06.2021 приблизно о 13.51 год., він перебував в приміщенні ПП «Таврія В» по вул. Марсельська, 9, в м. Одесі. Там побачив в банкоматі «Приватбанк» банківську платіжну картку, яка йому не належала. Після чого узяв вказану картку, та у подальшому знав з нею грошові кошти розрахувавшись за товар. У вчиненому розкаюється, стверджує, що таке більше не повториться.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілого який просив розглядати провадження за його відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому інші докази не досліджувалися.

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених за ч.2 ст. 185 КК України, та ч.1 ст.357 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, та ч.1 ст.357 КК України оскільки він з корисливих мотивів викрав офіційний документ та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Крім того були досліджені письмові докази (документи) які характеризують обвинуваченого, а сам: копія паспорта ОСОБА_7 , вимога ІЦ ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_7 раніше судимий вчинив злочини під час відбуття іспитового строку за вироком Суворовського районного суду від 20.04.2021 року яким його за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України було засуджено до покарання у вигляді 5 років 3 трьох місяців позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, довідки з медичних закладів які засвідчують те, що обвинувачений на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, виписки з історії хвороби ОСОБА_7 відповідно до яких останній хворіє на тяжкі хвороби: ВІЧ, гепатит.

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .
5.1 Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже ОСОБА_7 повністю визнав свою вини та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене.

5.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання.
Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , визнав провину, щиро розкаявся, вчинив нетяжкі кримінальні правопорушення, раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, шкоду не відшкодував але має намір її відшкодовувати. Крім того вчинив декілька злочинів що зумовлює при призначенні покарання необхідність у застосуванні ст.70 КК України, а саме остаточне покарання має бути призначено за сукупності кримінальних правопорушень, при цьому призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, суд має визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Крім того, так як злочини вчинено у період іспитового строку, відповідно до ст.78 КК України суд має призначити покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу, тобто приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з їх співвідношення, а саме одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Таким чином беручи до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
7.1 Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ст.ст.65,66,67,68,70,78,71,72,78, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, керуючись ст. ст.367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років обмеження волі.

На підставі ст.78, 71,72 КК України, покарання у виді обмеження волі перерахувати у покарання в виді позбавлення волі із розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі, тобто за цим вироком вважати ОСОБА_7 засудженим до 2 років 6 місяців позбавлення волі, та частково приєднати невідбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.04.2021 року яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.190, 78,71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, а остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

2. Запобіжний захід не обирати.

3. Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання для виконання вказаного вироку.

4. Речовий доказ - компакт диск зберігати в матеріалах справи. Інші речові докази вважати повернутими обвинуваченому.

5. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

7. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

8. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

9. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1