Провадження № 1-кп/161/190/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 лютого 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

провівши у залі судових засідань судове засідання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.4 ст.296 КК України, та ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні подав письмові клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , та про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, на думку прокурора, не відпали, а продовжують існувати.

Також, захисник ОСОБА_6 через канцелярію суду подав клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки, на думку сторони захисту, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відпали, так, як обвинувачений офіційно працевлаштувався, позитивно характеризується за місце роботи, для виконання своїх службових обов`язків вимушений часто знаходитися за межами Рівненської області, окрім того потерпілі не мають претензій до обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Із клопотання прокурора вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , та запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 стали достатні підстави вважати, що останні можуть переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися, за винятком того, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, оскільки він ґрунтується на припущеннях.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 хоча раніше і не судимий, однак обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.4 ст.296 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого, є особою без міцних соціальних зв`язків, оскільки за місцем реєстрації не проживає, впродовж значного часу ухилявся від органів досудового розслідування, перебував у розшуку, а тому наявні, зазначені прокурором ризики, визначені ст.177 КПК України, на даний час в рамках кримінального провадження не завершено судовий розгляд, оскільки не допитані свідки, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку колегії суддів, неможливо, а тому, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час судового провадження, клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Окрім того, беручи до уваги вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини, колегія суддів одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, при цьому має місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі, є учасником бойових дій у зоні АТО, працює, за місцем роботи позитивно характеризується, враховуючи те, що всі докази слідством вже зібрані, розгляд даного кримінального провадження триває, що дає підстави вважати, що ризики, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу зменшилися.

Також, колегією суддів встановлено, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, однак не доведено ризик того, що обвинувачений ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки він ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджений доказами.

Враховує колегія суддів те, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання захисника підставне та підлягає до задоволення, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 84, 177, 179, 182, 183, 194, 202, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 квітня 2022 року включно.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-негайно прибувати на виклики до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу, що здійснила виклик;

-утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Обов`язки визначенні ухвалою суду, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_9 згідно з ч.6 ст.194 КПК України на строк 2 (два) місяці, тобто до 15 квітня 2022 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Головуючий

Суддя

Суддя