Провадження №1-кс/760/5439/21

Адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Так, 12.05.2021 протоколом огляду було вилучено належний ОСОБА_4 автомобіль та ключі від автомобілю Chevrolet Bolt EV 2017 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.12.2019.
12.05.2021 слідча СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві Давлатова, яка не входить в групу слідчих по даному кримінальному провадженню, проводить слідчу дію, а саме огляд та вилучення транспортного засобу, без належної на те згоди власника цього транспортного засобу ОСОБА_4 .
Крім того, не має підстав для визнання автомобіля речовим доказом, як це було безпідставно зроблено слідчим постановою про визнання речовим доказом від 13.05.2021, без обґрунтування, передбаченого ст.98 КПК України.
Арешт на автомобіль не накладався.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Оскільки арешт на автомобіль не було накладено, тому таке майно має бути негайно повернуто ОСОБА_4 .
Слідчому у вказаному кримінальному провадженні було подане клопотання про повернення вилученого майна до якого було додано всі необхідні документи, однак слідчим було надано відповідь, що дане клопотання приєднано до матеріалів кримінального провадження, на даний час триває досудове розслідування.
Проте, тимчасово вилучене майно до сих пір не повернуто особі у якої воно вилучене.
Вважає, що така бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна його володільцеві є незаконною, а тому просив скаргу задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скаргу підтримали та просли її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що арешт на автомобіль не накладено, однак слідчим подано клопотання про арешт майна.
Вислухавши думку учасників кримінального процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.12.2019 власником автомобіля Chevrolet Bolt EV 2017 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .
Відповідно довідки ТСЦ № 8047 від 15.05.2021 року, встановлено, що станом на 15.05.2021 транспортний засіб Chevrolet Bolt EV 2017 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора,яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Слідчий у кримінальному провадженні звертався з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході огляду 12.05.2021.
Ухвалами Солом`янського районного суду м. Києва від 19.05.2021, 25.05.2021, 02.07.2021 та 21.07.2021 клопотання про арешт майна повернуто для усунення недоліків.

На день розгляду скарги, арешт на автомобіль не накладено.

Відповідно до витягу з ЄРДР № №0005177, наданого прокурором в судовому засіданні, встановлено, що за заявою ОСОБА_6 відомості до ЄРДР не внесено.

Автомобіль вилучений під час огляду 12.05.2021, не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення огляду, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу і відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вважається тимчасово вилученим майном.

Разом з тим вилучене 12.05.2021 майно, а саме автомобіль марки Chevrolet Bolt EV, д.н.з НОМЕР_1 не було повернуто власнику майна ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.

Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 р., заяви №№ 7151/75; 7152/75, серія А, № 52.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (див. рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.

З огляду на наведене, слідчий суддя приймаючи до уваги, що слідчий з клопотанням про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого майна до суду у строки, визначені КПК України не звернувся, станом на час розгляду скарги арешт на авто не накладався, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане тимчасово вилучене майно утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак права власника майна є порушеними і підлягають поновленню відповідно до ст. 169 КПК України.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0005177 від 02.10.2020, повернути ОСОБА_4 , вилучене під час огляду, проведеного 12.05.2021 р. майно, а саме: автомобіль та ключі від автомобілю Chevrolet Bolt EV 2017 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.12.2019.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 169, 236, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0005177 від 02.10.2020, повернути ОСОБА_4 , вилучене під час огляду, проведеного 12.05.2021 р. майно, а саме: автомобіль та ключі від автомобілю Chevrolet Bolt EV 2017 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.12.2019

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1