Справа №333/7244/21
Провадження №1-кс/333/1072/21
УХВАЛА

Іменем України
29 грудня 2021 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання представника власника майна про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001228 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
16.12.2021 року представником власника майна захисником ОСОБА_4 подано клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001228 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 22.10.2021 року згідно з ухвалою слідчого судді клопотання слідчого Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Transporter», у кузові синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням власника права на розпорядження вказаним майном. Захисник у клопотанні зазначив, що арешт на вказаний транспортний засіб накладено необґрунтовано та в подальшому у застосуванні арешту відпала потреба, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з огляду на таке. Питання накладення арешту на майно регламентується нормами ст.ст.170 - 173 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. На сьогоднішній день, ані ОСОБА_3 , ані будь-якій іншій особі повідомлення про підозру у вчиненні злочину не вручалося. Арештоване майно спеціальній конфіскації не підлягає, жодних позовних заяв не пред`явлено. При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Однак зазначених вимог закону у даному випадку не дотримано. Так, слідчий мотивував клопотання тим, що з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказаний автомобіль, оскільки він є безпосереднім засобом скоєння кримінального правопорушення та має важливе доказове значення в рамках проведення досудового розслідування. У той же час, з огляду на додані до клопотання матеріали, якими слідчий обґрунтовував необхідність накладення арешту, факт вчинення злочину взагалі нічим не підтверджено, розмір шкоди не встановлений. Адже, у доданих до клопотання матеріалах, відсутні будь-які докази, які підтверджують факт придбання товару ОСОБА_6 . Немає ані договорів купівлі-продажу, ані чеків, ані податкових накладних, з підтвердженням суми придбаних товарів. Разом з цим, факт передачі ОСОБА_6 товару на відповідальне зберігання у м. Одеса також нічим не підтверджено, ані договору, ані чеків, ані податкових накладних, актів-приймання передачі товару тощо не надано. Таким чином, подія начебто вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджена лише словами ОСОБА_6 . Між тим, припущення начебто потерпілого спростовує й той факт, що ОСОБА_3 разом з ним будь-яких угод щодо перевезення або доставки товарів не укладав, усних домовленостей не мав та взагалі з ним навіть не розмовляв по телефону, й ніколи не його бачив та з ним не знайомий. ОСОБА_3 виконував перевезення товарів з м. Одеса до м. Миколаїв на прохання зовсім іншої людини. Свої зобов`язання перед ним виконав у повному обсязі, добросовісно та належним чином. При цьому, ОСОБА_3 приїхав з м. Одеса до м. Запоріжжя по першому виклику слідчого та надав показання. Надав всю існуючу та можливу інформацію щодо подій. Зокрема, надав роздруківки з`єднань з телефону, графіки свого переміщення на автомобілі та докази домовленостей на перевезення товарів до м. Миколаїв з іншим абонентом, тобто з іншою особою. Водночас ОСОБА_6 на підтвердження своїх гучних заяв про те, що він розмовляв по телефону та домовлявся про перевезення речей саме з ОСОБА_3 , який на його переконання вчинив цей злочин, роздруківки з телефону або соціальних мереж про з`єднання з абонентами не надав. Крім того, у судовому засіданні, слідчий підтримуючи клопотання повідомив, що автомобіль потрібен для проведення слідчого експерименту, сліди вчиненого кримінального правопорушення на автомобілі відсутні, будь-яких доказів на підтвердження можливої причетності власника майна до вчинення кримінального правопорушення відсутні. Таким чином, навіть у разі якщо даний злочин дійсно було вчинено, то в діях ОСОБА_3 відсутня будь-яка протиправність або злочинний умисел, а тим паче ознаки якогось злочину. На час виконання замовлення на перевезення товарів з м. Одеса до м. Миколаїв, ОСОБА_3 не був обізнаний про злочинний умисел та шахрайські дії невстановлених осіб, спрямованих на заволодіння майном ОСОБА_6 , за умови існування події злочину. Тобто, ОСОБА_3 не знав і не міг знати про можливе незаконне використання його автомобіля. З огляду на необізнаність ОСОБА_3 та як наслідок відсутність суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, його автомобіль не відповідає критеріям ст. 98 КПК України та не може вважатися засобом вчинення злочину. До того ж, за викладених обставин справи, накладення арешту на належне ОСОБА_3 майно не виправдовує такий ступінь втручання в його права і свободи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, що, у свою чергу, нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, з часу початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні минуло більше двох місяців. Будь-які слідчі та процесуальні дії з ОСОБА_3 та його автомобілем за останні два місяці не проводились. Таким чином, потреба у подальшому застосуванні арешту на вказаний транспортний засіб відпала. Водночас, у разі необхідності автомобіля для участі в будь-яких слідчих діях ОСОБА_3 забезпечить таку можливість органу досудового розслідування у подальшому.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Слідчий, повідомлений належним чином про час і місце слухання клопотання, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву щодо слухання справи за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши пояснення представника власника майна, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали і матеріали кримінального провадження, надані на запит суду, у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (кримінальне провадження №0001228).

Транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Transporter», у кузові синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданих на запит суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до відділу поліції із відповідною заявою 01.10.2021 року. 02.10.2021 рорку відповідна інформація внесена до ЄРДР. Станом на 29.12.2021 року в рамках кримінального провадження винесено постанову про залучення до кримінального провадження потерпілого (01 жовтня 2021 року), допитано потерпілого (02.10.2021 року), внесено транспортний засіб до бази даних «Гарпун» (04.10.2021 року), проведено огляд місця події (13.10.2021 року), здійснено клопотання до слідчого судді про накладення арешту на транспортний засіб (18.10.2021 року), допитано ОСОБА_3 , який додав до матеріалів кримінального провадження копії документів щодо пересування транспортного засобу і переадресації викликів на 30 аркушах (20.10.2021 року), направлено листа про зняття з системи «Гарпун» обмеження щодо транспортного засобу (19.11.2021 року). Жодних інших дій в рамках кримінального провадження слідчим не вчинено.

Згідно з ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2021 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Transporter», у кузові синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , з позбавленням власника права на розпорядження вказаним майном, зобов`язано ОСОБА_3 не здійснювати розпорядження транспортним засобом марки «Volkswagen», моделі «Transporter», у кузові синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі/кузова/рами НОМЕР_3 , до вирішення питання щодо скасування арешту майна.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя встановив, що автомобіль був вилучений 13.10.2021 року, досудове розслідування триває більше двох місяців, підозра нікому не пред`явлена. Орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення слідчих дій із автомобілем. Заборона розпоряджатись транспортним засобом суттєво обмежує право власності ОСОБА_3 на автомобіль.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, а тому він підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001228 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2021 року у справі №333/7244/21, на транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Transporter», у кузові синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1