Провадження по справі № 1-кп/522/1001/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001829 від 14.10.2018 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, маючої середню освіту, заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого:
- 06.02.2008 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с;
- 03.06.2009 року Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця п/в. Звільнився 22.04.2010 умовно-достроково - невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 11 днів;
- 01.10.2013 року Приморським р/с м.Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с; 16.03.2016 Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 15.06.2016 по відбуттю строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829 від 14.10.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики, на які посилається прокурор, - необґрунтовані, вона має міцні соціальні звязки, зареєстрована та проживає в м. Одесі, має дитину, а тому просили змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики, на які посилається прокурор необґрунтовані, просили змінити на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження строку дії обов`язків.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , з наступних підстав.

Мотиви суду.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а дані про особу обвинувачених, а саме, що обвинувачені не працевлаштовані, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні низки тяжких умисних корисливих злочинів, які пов`язані зі збутом наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у сукупності свідчать про відсутність в останніх міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно ще існує ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду.
Ризик здійснення незаконного впливу на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, на думку суду зменшився, оскільки в рамках вказаного кримінального провадження досліджено низку доказів у кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, вік та стан здоров`я.
Практика тримання обвинувачених під вартою виключно на підставі того, що обвинувальний висновок подано до суду першої інстанції, є порушенням пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, принципу верховенства права. Що відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» (974_433) (Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п.50, від 06 листопада 2008 року),
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що зважаючи на тривале утримання обвинувачених під вартою, з метою забезпечення належної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 необхідно змінити запобіжний захід та застосувати до них запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на те, що вони більше року утримуються під вартою, мають постійне місце проживання, не офіційно, а тому, з метою забезпечення спробам переховуватись від суду, суд вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та належне виконання ними процесуальних обов`язків.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, з 22:00 години до 07:00 години, за адресами постійного місця проживання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 205, 331, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22:00 до 07:00 години, звільнивши обвинувачену з-під варти та застосувавши до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, за адресою постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , на 2 місяці, тобто до 24.04.2022 року включно.
Покласти на обвинувачену строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання з 22:00 до 07:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22:00 до 07:00 години, звільнивши обвинуваченого з-під варти та застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, за адресою постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_5 , на 2 місяці, тобто до 24.04.2022 року включно.
Покласти на обвинувачену строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання з 22:00 до 07:00 години за адресою: АДРЕСА_5 , без дозволу суду;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу становить два місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 24.02.2022 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

24.02.2022