У Х В А Л А
24 грудня 2021 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001624, внесеному 20.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
Прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування вказаного клопотання, прокурор послався на те, що слідством встановлено, що

19.12.2021 приблизно о 17 год. 10 хв. на автодорозі М-03, Київ-Харків-Довжанський, на 42 км. Київської області, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в крайній правій смузі для руху в бік с. Іванків, скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги з права наліво походу руху автомобіля поза межами пішохідного переходу. Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу та враховуючи, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, прокурор просить накласти арешт на вилучений під час огляду місця ДТП автомобіль «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Належним чином повідомлений про судове засідання прокурор та власники майна не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.
Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що на підставі протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2021 року автомобіль «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено, оскільки вони містять відомості, що можуть бути використані як доказ. Постановою слідчого від 20.12.2021 року зазначене майно визнано речовим доказам.
Отже, зазначене вище майно в повній мірі відповідає ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власниками майна не надано та слідчим суддею не встановлено. Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речового доказу та враховуючи, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Керуючись ст.100, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1