Справа № 354/1087/21
Провадження № 1-і/354/1/22
У Х В А Л А
21 січня 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче клопотання прокурора у кримінальному провадженні-прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 20 жовтня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, яке перебуває на розгляді судді ОСОБА_8

20 січня 2022 року прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном на 60 днів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2022 року у зв`язку із тимчасовою відсутністю судді ОСОБА_8 (перебування на лікуванні) вказане клопотання передано у провадження судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, мотивуючи його тим, що він обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, один з яких є тяжким, усвідомлюючи міру покарання може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник - адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, просили застосувати щодо ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із клопотання та долучених до нього матеріалів, обвинуваченому ОСОБА_4 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду 17 квітня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого був продовжений до 08 серпня 2021 року із можливістю внесення застави у розмірі 136200 грн.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою суду від 25 листопада 2021 року продовжено до 23 січня 2022 року із можливістю внесення застави у розмірі 135346,00 грн.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 статті 176 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із положеннями ч.ч.3,5 ст.199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2)знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,обвинуваченого,експерта,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у п.219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою(sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який, слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; дані, що характеризують його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання, ніде не працює, не одружений, що в свою чергу вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Наведене свідчить про те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, зокрема, позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, може переховуватися від суду, чинити незаконний вплив на свідків та іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, на даний час нових обставин, які б свідчили про зменшення або відсутність ризиків, які слугували підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суду не представлено, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, що переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , яке підтримане захисником ОСОБА_6 про застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою слід відмовити, задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів, залишивши без змін розмір застави та обов"язки, визначені в ухвалі Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.11.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 350, 369, 371, 372, 392 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , яке підтримане адвокатом ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 23 березня 2022 року, залишивши без змін розмір застави та обов"язки, визначені в ухвалі Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.11.2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі за місцем ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 січня 2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1