Справа № 307/4520/21
Провадження № 1-кп/307/428/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 17 листопада 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Тячівського районного суду Закарпатської області 09 грудня 2021 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 17 листопада 2021 року.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він діючи умисно, достовірно знаючи про те, що згідно рішення одинадцятої сесії п`ятого скликання Тересвянської селищної ради №310 від 15 травня 2008 року йому передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 0,025 га., 24.10.2008 року, звернувся до Тячівського районного відділу Закарпатської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах» та замовив виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку длябудівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 , для чого надав завідомо підроблене (невстановленою на даний час особою, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження) рішення одинадцятої сесії п`ятого скликання Тересвянської селищної ради №310 від 15 травня 2008 року про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому було внесено недостовірні відомості щодо площі земельної ділянки, а саме 0,03га. За результатами виготовлення технічної документації, на підставі підробленого рішення одинадцятої сесії п`ятого скликання Тересвянської селищної ради №310 від 15 травня 2008 року ОСОБА_4 , передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 та державним кадастровим реєстратором Закарпатської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах», 11.08.2009, внесено дані про формування земельної ділянки до Єдиної державної геоінформаційної системи - Державного земельного кадастру і присвоєно кадастровий номер :03:005:0120 та зареєстровано і видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №440389, площею 0,0283 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в АДРЕСА_1 , таким чином, використавши завідомо підроблений документ.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у використанні завідомо підробленого докумену, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 , подали письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття відносно ОСОБА_4 , кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України, однак зазначили, що обвинувачений у вчиненому вину свою не визнав та вважає себе не винуватим.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строку давності його притягнення до кримінальної відповідальності.
Суд, в порядку визначеному КПК України, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення за ч.4 ст.358 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючі, та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що зміст пред`явленого йому обвинувачення за ч.4 ст. 358 КК України у даному кримінальному провадженні, є зрозумілим, вину не визнає та просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частинами першою та четвертою статті 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно обвинувального акта, складеного та затвердженого 06 грудня 2021 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке мало місце 24 жовтня 2008 року.
Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020, діяння, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, з 01.07.2020 року віднесено до кримінальних проступків.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Частинами 2 та 3 статті 49 КК України, встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Щодо невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.
Згідно правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі, і з часу вчинення проступку минуло понад три роки та обвинувачений не ухилявся від органів досудового розслідування або суду і не вчинив нового кримінального правопорушення, є підстави звільнити останнього від кримінальної відповідальності із закінченням строку давності, у зв`язку з чим клопотання обвинуваченого слід задовольнити, а кримінальне провадження відносно нього закрити.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-288, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченям строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2021 року за №0000415 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - закрити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1