Дата документу 13.12.2021 Справа № 324/1104/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/1104/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1151/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Пологи Запорізької області, українець, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, не працюючий, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74, ст. 106 КК України звільнений від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області матеріальну шкоду в розмірі 112249 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 3432 грн. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

24 квітня 2018 року, приблизно о 08.30 годині, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2114», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «ПГМФ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по ґрунтовій дорозі, розташованій між с. Воскресенка та с. Новоселівка Пологівського району Запорізької області, з боку с. Воскресенки в напрямку с. Новоселівка Пологівського району Запорізької області.
В той же час, у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 . В салоні його автомобіля в якості пасажира перебувала, зокрема, ОСОБА_12 .
Під час руху в районі вигину проїзної частини вправо водій ОСОБА_7 застосував відворот вправо, після чого відбулось зіткнення причепу «ПГМФ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з автомобілем «ЗАЗ Sens» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 .
Місце зіткнення автомобілю «ЗАЗ Sens» реєстраційний номер НОМЕР_3 та причепу «ПГМФ», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться на ґрунтовій дорозі на відстані 1,5 м від правого її краю по ходу руху в с. Воскресенка Пологівського району та на відстані 42,9 м від кінця заокруглення по ходу руху автомобіля «ЗАЗ Sens» реєстраційний номер НОМЕР_3 .
У діях водія ОСОБА_7 є невідповідність вимогам п.п. 12.3, 13.3 ПДР України, при цьому невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю ««ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 22-Д від 26.02.2019 року, при дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_12 спричинено: закритий перелом лівої променевої кістки, який не є небезпечним для життя ушкодженням, однак викликав за собою тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 день і за цією ознакою кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд обґрунтовував свої висновки про доведеність вини ОСОБА_7 висновками експерта № 9-459 від 26 липня 2018 року та № 9-480 від 27 липня 2018 року, але в їх основу були покладені відомості, що містяться у протоколі огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року, який суд визнав очевидно недопустимим доказом.
Таким чином, вказані висновки експерта з урахування принципу «плодів отруєного дерева» не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки є похідними від первинного доказу.
Посилання суду на те, що вихідні дані для цих експертиз були взяті з ухвал слідчого судді, які є чинними та не скасовані, не може бути належним підтвердженням їх достовірності, оскільки відображені у цих ухвалах дані також взяті з протоколу огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року.
Всі інші наявні у матеріалах кримінального провадження докази є похідними доказами від доказу, здобутого з істотним порушенням вимог процесуального закону, який було визнано недопустимим.
Також суд не надав належної оцінки порушенню стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України, яке полягало в тому, що захиснику та законному представнику обвинуваченого не було повідомлено про завершення досудового розслідування та не надано доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.
Копія обвинувального акту їм також вручена не була, хоча між адвокатом та обвинуваченим вже було укладено договір про надання правової допомоги.
Крім того, станом на 2018 рік ОСОБА_7 був неповнолітньою особою, тому проведення слідчих дій без залучення законного представника та захисника є істотним порушенням прав і основоположних свобод людини.
Звертає увагу, що чинним КПК України не передбачено відмови від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, тому сторона обвинувачення повинна була звернутись до слідчого судді з клопотанням про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, і тільки після цього сторона захисту вважалась би ознайомленою в порядку ст. 290 КПК України.
Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.
В апеляційній скарзі (з урахуванням уточнень) прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав очевидно недопустимими докази, а саме: протокол огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року, протокол додаткового огляду місця події від 25 травня 2018 року, протоколи проведення слідчого експерименту від 25 травня 2018 року за участі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновок № 45 від 24 квітня 2018 року.

Так, на момент огляду місця події ОСОБА_7 не мав жодного процесуального статусу, не був повідомлений про підозру, оскільки на той час відомості не були внесені в ЄРДР, тому участь захисника та законного представника не була обов`язковою.

Крім того, усі інші слідчі дії проводились без участі ОСОБА_7 , тому його право на захист жодним чином порушено не було.

Просить дослідити в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України докази, а саме: протокол огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року, протокол додаткового огляду місця події від 25 травня 2018 року, протоколи проведення слідчого експерименту від 25 травня 2018 року за участі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновок № 45 від 24 квітня 2018 року.

Просить ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року про визнання цих доказів очевидно недопустимими скасувати.

Просить вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року скасувати та ухвалити новий, яким визнати ці докази допустимими, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на їх недопустимість, включити до мотивувальної частини вироку посилання на їх допустимість, призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74, ст. 106 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він посилається на ті самі доводи, що викладені в його апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок у частині визнання доказів недопустимими без змін.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу та зазначив, що суд невірно виклав обставини у мотивувальній частині вироку, послався на докази, які не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України. Крім того, на момент ДТП обвинувачений був неповнолітнім, тому без захисника та законного представника огляд місця події не можна було проводити.

Обвинувачений у судовому засіданні апеляційного суду підтримав свого захисника та доводи його апеляційної скарги.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що прокурор в апеляційній скарзі погодився з обвинувальним вироком та застосуванням ст. 49 КК України, але не погоджувався з рішенням про визнання доказів очевидно недопустимими. Вказане рішення неможливо було оскаржити окремо, тому прокурор подав апеляційну скаргу на вирок суду. Вважав, що висновки суду про порушення права на захист про огляді місця події є необґрунтованими, оскільки кримінальне провадження було зареєстроване тільки після проведення огляду і на той момент ОСОБА_7 не мав будь-якого процесуального статусу. Крім того огляд місця події проводився за участі потерпілого. Просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Представник цивільного позивача у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, апеляційну скаргу прокурора підтримала та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, прокурора та представника цивільного позивача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, зокрема, повинно бути ухвалене згідно з нормами матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

З огляду на ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, окрім іншого, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні мають істотні суперечності.

Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити, окрім іншого, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Всупереч вищевказаним нормам закону, суд першої інстанції зазначив показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, а також перелічив надані стороною обвинувачення докази, без надання їм належної правової оцінки та аналізу.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду від 11 лютого 2021 року протокол огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року з додатками; протокол додаткового огляду місця події від 25 травня 2018 року зі схемою; протоколи проведення слідчого експерименту від 25 травня 2018 року за участі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зі схемами; висновок № 45 від 24 квітня 2018 року щодо результатів медичного огляду, були визнані очевидно недопустимими доказами із неможливістю їх подальшого дослідження через порушення права на захист (т. 2, а.с. 122-126).

Разом з тим, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , суд першої інстанції, окрім іншого, послався на висновки експерта № 9-459 від 26 липня 2018 року та № 9-480 від 27 липня 2018 року (т. 2, а.с. 84-93, 96-109).
Зі змісту вищевказаних висновків вбачається, що вихідні дані для проведення експертних досліджень були взяті з ухвал слідчих суддів про доручення проведення судової експертизи від 18 травня 2018 року та 8 червня 2018 року (т. 2, а.с. 82-83, 94-95).
Як вбачається з мотивувальних частин зазначених ухвал слідчого судді, за основу були взяті вихідні дані, відомості про які містились саме в протоколі огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року, який суд визнав очевидно недопустимим доказом.
За таких обставин, є слушними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що в разі визнання протоколу огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року очевидно недопустимим доказом з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева» повинні бути визнані недопустимими і висновки експертиз № 9-459 від 26 липня 2018 року та № 9-480 від 27 липня 2018 року.
Враховуючи, що висновки експертиз № 9-459 від 26 липня 2018 року та № 9-480 від 27 липня 2018 року є похідними від ухвал слідчих суддів про доручення проведення судової експертизи від 18 травня 2018 року та 8 червня 2018 року, які, у свою чергу, містили вихідні дані протоколу огляду місця ДТП від 24 квітня 2018 року (який суд визнав очевидно недопустимим), то суд першої інстанції, визнавши недопустимим первинний доказ, не міг визнавати допустимими і похідні від нього докази.

Враховуючи наявність наведених вище суперечливих висновків при оцінці основних першочергових доказів у кримінальному провадженні та відсутність оцінки судом першої інстанції всіх наявних у матеріалах кримінального провадження доказів окремо, з точки зору належності та допустимості, і в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення, які відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на відсутність ретельного дослідження судом першої інстанції вищевказаних обставин та неналежну оцінку досліджених судом доказів, колегія суддів не може прийти до висновку поза розумним сумнівом про доведення вини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а також про наявність чи відсутність в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення і оскільки в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого не просив повторно дослідити докази сторони обвинувачення та захисту, а прокурор у судовому засіданні апеляційного суду просив вироку скасувати та призначити новий розгляд, то вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, що є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ретельно перевірити усі докази кримінального провадження, з належною їх мотивацією, в тому числі, взяти до уваги інші доводи, які зазначалися в апеляційних скаргах, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.

Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали районного суду 21 лютого 2021 року (т. 2 а.с. 122-126 ), якою судом першої інстанції під час судового розгляду було визнано очевидно недопустимими доказами протокол огляду місця події від 24.04.2018 р із додатками; висновок № 45 щодо результатів огляду з метою встановлення стану сп`яніння від 24.04.2018 р; протокол додаткового огляду місця події від 25.05.2018 р. за участі ОСОБА_11 зі схемою; протокол проведення слідчого експерименту від 25.05.2018 р. за участі ОСОБА_13 зі схемою; протокол проведення слідчого експерименту від 25.05.18 р. за участі ОСОБА_14 зі схемою, то вказане судове рішення відповідно положень ст. 392 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає і з урахуванням положень ст. 415 КПК України та у зв`язку із скасуванням вироку із призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції, оцінку вказаним доказам в тому числі і на предмет їх допустимості слід надати суду першої інстанції.

Вирішуючи у відповідності до ч. 1 ст. 197, ст. 331, п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.

Оскільки у кримінальному провадженні обвинуваченому запобіжний захід не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання, колегія суддів вважає за потрібне запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4