У Х В А Л А
Справа № 285/6223/21

провадження № 1-кс/0285/1392/21

01 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

користувача ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури,

про арешт майна
по матеріалам досудового розслідування,
внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000773 від 26.11.2021,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор 26.11.2021 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені 25.11.2021 в ході проведення огляду місця події автомобіль марки ЗИЛ, моделі 131НА, реєстраційний номер НОМЕР_1 та лісову продукцію породи «дуб» у кількості 18 колод деревини. Клопотання обґрунтоване тим, що 25.11.2021 працівниками поліції Новоград-Волинського РВ ГУНП в Житомирській області в с. Вироби, Новоград-Волинського району по вул. Вітковіцького було зупинено автомобіль ЗИЛ під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив деревину породи дуб, без маркування та відповідних документів. Цього ж дня проведено огляд місця події, вилучено транспортний засіб з деревиною.

Слідство вважає, що вилучене майно могло зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення і може бути в подальшому використане, як речовий доказ.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Захисник та ОСОБА_4 заперечили щодо арешту, останній пояснив, що є користувачем автомобіля, на якому перевозив деревину, належну ФОП ОСОБА_6 . При цьому мав усі документи, однак їх наявність ніхто з поліцейських не перевіряв.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи і його завданням є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження майна.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).
З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідує, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження по факту незаконної порубки лісу.
Ініціатор клопотання, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Згідно протоколу огляду місця події від 25.11.2021 на проїзній частині дороги вул. Вітковіцького, с. Вироби, Новоград-Волинського району, Житомирської області, навпроти будинку № 4, було виявлено та вилучено автомобіль ЗИЛ з деревиною всередині породи дуб, які 26.11.2021 визнані речовими доказами.
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що автомобіль належить ОСОБА_7 , яким керував ОСОБА_4 .
Надані ОСОБА_4 товарно-транспортні накладні, згідно одної з яких від 25.11.2021 він перевозив лісоматеріали ФОП ОСОБА_8 , не дає можливості ідентифікувати вилучену деревину, оскільки маркування на ній не було, що підтвердив в судовому засіданні сам ОСОБА_4 .
Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається.

З огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаного майна як доказ у кримінальному провадженні, оскільки воно визнано речовим доказом, та з метою збереження речових доказів, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування,приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Також, звертаю увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, приходжу до висновку, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

Разом з тим, вимога про залишення транспортного засобу з деревиною на зберіганні на території спеціального майданчику Головного управління Національної поліції в Житомирській області задоволенню не підлягає, оскільки згідно ст.173 КПК України слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.
Відтак, приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.
Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на:

автомобіль марки ЗИЛ, моделі 131НА, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_7 ,

18 колод дерев породи дуб довжиною по 3 м. кожна, діаметром: 33 см, 34 см, 30 см, 40 см, 34 см, 42 см, 32 см, 48 см, 22 см, 38 см, 44 см, 33 см, 32 см, 40 см, 54 см, 32 см, 34 см, 34 см.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.
Роз`яснити, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1