ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2400/21 Справа № 193/715/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою в.о. начальника Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року спільне подання адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45) та спостережної комісії Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області було задоволено та звільнено засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 1 рік, 2 місяці і 12 днів.
Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідно до положень ст. 81 КК України маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, який справді своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Прокурор не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 року скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання адміністрації Державної станови «Софіївська виправна колонія № 45» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбуття покарання.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постановляючи ухвалу Софіївський районний суд Дніпропетровської області, врахувавши подання адміністрації Державної станови « Софіївська виправна колонія № 45» та клопотання засудженого, який просив клопотання задовольнити, не врахував дані які, зокрема, характеризують особу обвинуваченого, який відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів та після відбуття покарання на шлях виправлення не став та знову продовжив злочинну діяльність, що свідчить про відсутність виправлення засудженого.
Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі судом не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_8 в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці.
Посилається на те, що в даному конкретному випадку наявні лише формально- юридичні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , а тому вважає, що судом передчасно прийнято рішення про умовно дострокове її звільнення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення даної апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення та задовольняючи його суд послався на те, що засуджений відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та працю має заохочення, стягнень не має, і загалом за висновком характеристики ОСОБА_8 довів своє виправлення. Між тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що лише почавши відбувати 07 грудня 2018 року покарання у Софіївській ВК № 45, ОСОБА_8 отримав заохочення, проте вони надані за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що є не правом, а обов`язками засудженого, а тому мають суто формальний характер.
Разом з цим, колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються дані у сукупності з усіма іншими обставинами за весь період відбування покарання, а як убачається з наданих матеріалів, засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебував з 05 липня 2018 року. Під час утримання в ДУ «Криворізька установа покарань (№3) режим утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому вважає, що рішення суду про задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є наразі передчасним.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а спільне подання адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45) та спостережної комісії Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання - залишенню без задоволення..
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу в.о.начальника Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні спільного подання адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45) та спостережної комісії Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про застосування відносно засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4