Справа № 686/3/22
Провадження № 1-кс/686/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Біла Церква, Київської області, зареєстрованого за місцем проживання у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України,-

встановив:

02.01.2022 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою причетність до вчинення кримінального правопорушення не заперечував.

Узгодженою позицією сторони захисту є прохання застосувати відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, оскільки він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не заперечує причетність до вчинення кримінального правопорушення, дає пізнавальні показання, готовий відшкодувати шкоду та примиритися з потерпілим, визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень якого у встановленому порядку ще не проведене.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчий суддя установив, що 01.01.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 проходить військову службу на посаді командира першого відділення другого взводу патрульної роти військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Національної гвардії України та правоохоронцем, всупереч вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, 01.01.2022 р. близько «07» год. «30» хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поза службою, знаходячись в дворі будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи мету умисного спричинення тілесних ушкоджень останньому, без жодних пояснень, підійшов до останнього та кулаком правої руки умисно наніс один удар в область обличчя останнього та один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_8 . В подальшому, приблизно о «07» год. «45» хв. ОСОБА_6 , на ґрунті особистих, раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, повторно без жодних пояснень, підійшов до ОСОБА_8 , який стояв поряд з будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та кулаками обох рук умисно наніс декілька ударів в область обличчя ОСОБА_8 в результаті чого останній впав на землю. Відразу після цього, ОСОБА_6 , на ґрунті особистих, раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, повторно наніс два удари ногами в область голови ОСОБА_8 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, базального епідурального крововиливу скроневої частки з права, перелому скроневої кістки з права з переходом на основу черепа, забою м`яких тканин голови, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, поєднані зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення сторона обвинувачення обґрунтовує такими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.01.2022;

-протоколом огляду місця події 01.01.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.01.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.01.2022;

-медичною картою стаціонарного хворого ІХ-220101/2 від 01.01.2022 на ім`я ОСОБА_8 ;

-протоколом затримання ОСОБА_6 від 01.01.2022;

-повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 01.01.2022;

-поясненням ОСОБА_9 від 01.01.2022;

-поясненням ОСОБА_6 від 01.01.2022;

-поясненням ОСОБА_10 від 01.01.2022;

-іншими доказами зібраними в ході проведення досудового розслідування.

Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0000001 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є небезпідставним.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що особа потерпілого відома підозрюваному, свідками події були знайомі підозрюваного та особа,з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

За наведених обставин, ризик впливу на потерпілого та свідків підозрюваним ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає доведеним.

У разі незастосування запобіжного заходу це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Разом із тим, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним слідчий і прокурор не довели.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, зокрема те, що підозрюваний перебуває у фактичних шлюбних стосунках, раніше не судимий, дітей або інших осіб на утриманні не має, є працездатним, має місце роботи, де позитивно характеризується, є учасником бойових дій із захисту територіальної цілісності України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 його вік, стан здоров`я, зазначені характеризуючі матеріали, майновий та сімейний стан, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Не містить і подане клопотання обґрунтування неможливості більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.

Також слідчий суддя враховує також інтереси суспільства у неприпустимості вчинення кримінального правопорушення особою, яка присягнула захищати права особи та служити народу України.

Водночас, на переконання слідчого судді, усі досліджені обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінка підозрюваного свідчать про те, що запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді.

Особисте зобов`язання або домашній арешт в певний період доби в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати його ризики в силу відсутності достатніх для даного стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

Отже, застосування цілодобового домашнього арешту є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під контролем правоохоронного органа.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування.

З огляду на наведені обставини, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, запобіжний захід у домашнього арешту , який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м.Хмельницького без дозволу слідчого, прокурора або суду

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України (у разі наявності);

Ухвала діє до 01 березня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 звільнити там його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 04.01.2022 о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя