УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000877 від 24.07.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 153 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що подружжя ОСОБА_7 , яке мешкає у АДРЕСА_2 , а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 попираючи норми моралі, встановлені в суспільстві та правові засади українського законодавства, свідомо використовуючи довіру, авторитет та вплив на малолітніх осіб, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особливо вразливу щодо них ситуацію неспроможності чинити опір та залежного становища, вчинили ряд статевих злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості стосовно останніх, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_5 закінчила Одеський ПНПУ ім. Ушинського, факультет «Фізичного виховання» за спеціальністю «Теорії та методики фізичного виховання, лікувальної фізкультури та спортивної медицини», тобто володіє відповідними педагогічними навичками у спілкуванні з дітьми та спеціальними знаннями у галузі дитячої психології.
Протягом декількох років, ОСОБА_5 за місцем свого проживання надає приватні послуги «психолога-логопеда» малолітнім особам віком від 3 до 10 років у вигляді індивідуальних приватних уроків тривалістю година, двічі на тиждень.
У невстановлений час, у невстановленому місці, у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення фізичних дій поєднаних з сексуальним насиллям над малолітніми особами, які відвідують приватні заняття у ОСОБА_5 .
З метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 ,яка серед осіб, які відвідують уроки повинна підшукати осіб, відносно яких можливо вчиняти кримінальні правопорушення та шляхом психологічного впливу на останніх, схиляти їх до участі у діях сексуального характеру, та не допустити подальшого розголошення ними інформації про події, які відбуваються. Тобто, позбавити потерпілих можливості уникнути сексуального насилля та створити ОСОБА_8 прийнятні умови (місце, час, спосіб) для вчинення злочину й інших обставин, необхідних для реалізації спільних злочинних намірів.
У період часу з листопада 2019 року по 17 липня 2020 року приватні уроки у ОСОБА_5 відвідував малолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кімнати, яка заходиться на першому поверсі вказаного будинку, зліва від входу, використовуючи малолітній вік останнього, в силу якого ОСОБА_9 має недостатнє критичне мислення і можливість оцінити, що таке добре, а що таке погане, залежність виживання і розвитку від дорослого, відсутності сил та можливості протистояти насильству, уразливість психіки та без добровільної згоди останнього, ОСОБА_8 протягом травня-липня 2020 року по середам та п`ятницях з 16 по 17 годину, неодноразово вчиняв відносно нього насильницькі дії сексуального характеру.
Вказані дії вчинялися ОСОБА_8 шляхом оголення власного статевого органу, демонстрації його ОСОБА_9 , схиляння останнього до торкання належного ОСОБА_8 статевого органу, торкання ним різних частин тіла потерпілого та оголення статевого органу і сідниць малолітнього, шляхом піднесення статевого органу до роту ОСОБА_9 схиляв його до орального статевого акту. При цьому, ОСОБА_8 , з метою придушення опору ОСОБА_9 плескав його рукою по сідницях та щипав за них отримуючи при цьому статеве задоволення, завдаючи потерпілому фізичного болю, тобто здійснював насильницькі дії сексуального характеру над потерпілим, не пов`язані із проникненням в тіло останнього, без добровільної згоди.
Під час вчинення ОСОБА_8 зазначених дій, ОСОБА_5 спостерігаючи за вчиненням насильницьких дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_9 , пояснювала йому, що це відбувається гра, у якій він повинен приймати активну участь та вести себе добре, виконувати накази ОСОБА_8 та за гарну поведінку він отримає солодощі, тобто заохочувала потерпілого і користуючись безпорадністю ОСОБА_9 в силу його малолітнього віку, забезпечувала вчинення стосовно нього сексуального насилля ОСОБА_8 .
Окрім того, після закінчення злочинних дій ОСОБА_8 та задоволення ним власної статевої пристрасті, ОСОБА_5 з метою приховування злочину, ураховуючи особливості психіки малолітнього ОСОБА_9 , які зазначені вище, пояснювала останньому, що дорослим не потрібно розповідати про так звані «ігри» з ОСОБА_8 мотивуючи це тим, що це їх з ним таємниця, про яку ніхто не повинен знати.
Крім того, у період часу з травня 2020 року по 17 липня 2020 року приватні уроки у ОСОБА_5 відвідувала малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кімнати, яка знаходиться на першому поверсі вказаного будинку, зліва від входу, використовуючи малолітній вік останньої, в силу якого ОСОБА_10 має недостатнє критичне мислення і можливість оцінити, що таке добре, а що таке погане, залежність виживання і розвитку від дорослого, відсутності сил та можливості протистояти насильству, уразливість психіки, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 повторно,протягом травня-липня 2020 року по середам та п`ятницях з 15 по 16 годину неодноразово вчиняв відносно неї насильницькі дії сексуального характеру.
Вказані дії вчинялися ОСОБА_8 повторно, шляхом оголення власного статевого органу, демонстрації його ОСОБА_10 , схиляння її до торкання належного ОСОБА_8 статевого органу, торкання ним різних частин тіла потерпілої та оголення статевого органу і сідниць останньої, шляхом піднесення статевого органу до роту ОСОБА_10 схиляв її до орального статевого акту, роздягав та оголеною мив у ванній кімнаті. При цьому, ОСОБА_8 , з метою посилення власної статевої пристрасті, поза волі потерпілої, неодноразово руками та статевим органом торкався різних частин тіла останньої, при цьому отримував статеве задоволення, тобто здійснював насильницькі дії сексуального характеру над потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не пов`язані із проникненням в тіло останньої, без її добровільної згоди.
Під час вчинення ОСОБА_8 зазначених дій, ОСОБА_5 повторно, спостерігаючи за вчиненням насильницьких дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_10 , пояснювала останній, що це відбувається гра, у якій вона повинна приймати активну участь та вести себе добре, виконувати накази ОСОБА_8 та за гарну поведінку вона отримає солодощі, тобто заохочувала потерпілу і користуючись безпорадністю ОСОБА_10 в силу її малолітнього віку, забезпечувала вчинення стосовно неї сексуального насилля ОСОБА_8 .
Окрім того, після закінчення злочинних дій ОСОБА_8 та задоволення ним власної статевої пристрасті, ОСОБА_5 , повторно, з метою приховування злочину, враховуючи особливості психіки малолітньої ОСОБА_10 , які зазначені вище, пояснювала останній, що дорослим не потрібно розповідати про так звані «ігри» з ОСОБА_8 мотивуючи це тим, що це їх з ним таємниця, про яку ніхто не повинен знати та у разі викриття її - батьки перестануть її любити, вона не буде ходити до школи, на уроки танців та інше.
Оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження не зменшилися ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу, а завершити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.

2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надавши письмові заперечення, та зазначив, що підозра необґрунтована, ґрунтується на припущеннях, сторона обвинувачення поклала в основу продовження строку тримання підзахисної під варту формальні дані, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, можливість останньої ухилитись від слідства, незаконного впливу на свідка та потерпілих в рамках кримінального провадження. В порушення вимог ст.. 178 КПК України, сторона обвинувачення не врахувала, що ОСОБА_5 раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, за станом здоров`я є пенсіонером, інвалідом 3 групи, потребує постійної медичної допомоги, яку їй в СІЗО не надають, проживає у шлюбі з чоловіком, який є інвалідом 2 групи, переніс третій інсульт і потребує догляду, має 4 малолітніх онуків, має постійне місце проживання, займається приватним викладанням, має міцні соціальні зв`язки. Первинні матеріали досудового розслідування, на основі яких вирішувалось питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, стороною обвинувачення сфальсифіковані і не можуть в подальшому слугувати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .. Крім того, захисник просив врахувати практику Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 153 КК України.
21.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 4 ст. 153 КК України у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинене групою осіб, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди;
- ч. 6 ст. 153 КК України у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинене повторно, групою осіб, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 153 КК України, підтверджується наступними матеріалами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.07.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.07.2020 року, протоколом допиту малолітнього потерпілого від 24.07.2021 року, протоколом додаткового допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_10 від 31.07.2020 року, протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 27.07.2020 року, протоколом додаткового допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 13.08.2020 року, висновком експерта судової психологічної експертизи №20-4844 від 25.08.2020 року, висновком експерта судової психологічної експертизи №20-4889 від 25.08.2020 року, та іншими матеріали у сукупності.
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 153 КК України.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
Щодо доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було надано доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи є передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 6 ст. 153 КК України.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
25.05.2021 року підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено, останній раз 19.10.2021 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в строком до 21.11.2021 року.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 153 КК України, одне з яких є особливо тяжким, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, враховуючи суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, тяжкі наслідки у вигляді ймовірного вчинення насильницьких дій сексуального характеру стосовно малолітніх дітей, таку ознаку як повторність, у зв`язку з чим, ризик можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, продовжує існувати.

Слідчий суддя також звертає увагу, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх дітей, шляхом ймовірного вчинення фізичних дій, поєднаних із сексуальним насиллям. Більш того, ОСОБА_5 за місцем свого проживання надавала приватні послуги «психолога-логопеда» малолітнім особам у вигляді індивідуальних приватних уроків.

Оскільки матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допиту потерпілих та свідків, тому підозрюваній при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останніх, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що КПК встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

В частині доводів захисника щодо наявності у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя зазначає, що на підтвердження вказаних доводів, захисником не було долучено жодних підтверджуючих документів. Крім того, вказані обставини жодним чином не стали для підозрюваної тим стримуючим фактором, який би запобіг ймовірного вчинення підозрюваною вищезазначених кримінальних правопорушень, а тому з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваній ОСОБА_5 дій, слідчий суддя в цілому вважає, що продовження такого запобіжного заходу відповідатиме потребам, меті та завданням досудового розслідування.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, завершити досудове розслідування в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.11.2021 не надається можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, надати сторонам кримінального провадження матеріали для ознайомлення, в тому числі і додатки до нього (перегляд відеозаписів, ознайомлення з відеозаписами допитів свідків у кримінальному провадженні, ознайомлення з висновками експертиз, тощо), скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваній та її захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 5 ст. 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Таким чином, в силу норм ч. 5 ст. 219 КПК України, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, у зв`язку з тим, що здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України - ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, на виконання яких строки досудового розслідування не поширюються.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 .

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжних заходів у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 6 ст. 153 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваній ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 219, 290, 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000877 від 24.07.2020 року задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 17.01.2022 року, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1