Справа № 216/3267/21
Провадження № 1-кп/216/837/21

ВИРОК
іменем України
14 вересня 2021 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає: АДРЕСА_2 -
який обвинувачується у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
учасники кримінального провадження:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
25.04.2021 року приблизно о 16-00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №73 по вул. Херсонська, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, побачив раніше знайомого ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись біля будинку №73 по вул.. Херсонська, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, ОСОБА_3 приблизно о 16-00 год. підійшов з заду до потерпілого ОСОБА_6 та наніс йому один удар рукою в ділянку спини, тим самим застосував до потерпілого насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та фізичний біль, від якого потерпілий ОСОБА_6 впав на землі. Після цього ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що потерпілий не може чинити опір та усвідомлюючи, що його діє є очевидними для потерпілого ОСОБА_6 , дістав з правої зовнішньої кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки «Орро А12 3/22 Blue» із сім картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить потерпілому та який згідно висновку експерта від 24.05.2021 року, станом на 25.04.2021 року коштує 2448,33 грн.
Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вигляді матеріальних збитків на суму 2448,33 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, якей не є небезпечне для життя чи здоров`я.
02.06.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 з надання згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений засвідчив, що у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Згідно зі статтями 468 - 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, які також визначені угодою про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілим надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
На виконання вимог ч. 7 ст. 474 КПК України судом перевірено угоду на відповідність вимогам Закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає покарання, узгоджене сторонами.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 472 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просять затвердити подану в суд угоду про визнання винуватості, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін при укладенні угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, так як її умови, форма та зміст не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства, не посягають на інтереси суспільства, не порушують прав інших осіб, свобод та інтересів, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарання, встановленим законом, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі правопорушника.
Враховуючи вище викладене, а також те, що при затвердженні угоди враховано наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків. Відсутність обставини, які обтяжують покарання. Зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебував під наглядом лікаря психіатра з приводу порушення психологічного розвитку та в 2007 році знятий з нагляду по одужанню, під наглядом лікаря нарколога не перебував, по місцю проживання характеризується позитивно, суд дійшов висновку про наявність належних правових підстав для затвердження цієї угоди.
Питання щодо речових доказів та судових витрат в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст.75, 76 ч. 2 ст. 186 КК України, ст. ст. 373, 374, 468-475, 532 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням експертизи на досудовому слідстві у розмірі 686,48 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні, лазерні диски DVD-R формату 120 min 4.7 GB 16X (а. с. 21), лазерні диски DVD-R формату 120 min 4.7 GB 16X (а. с. 38), лазерні диски DVD-R формату 120 min 4.7 GB 16X (а. с. 68), що долучені до матеріалів справи - зберігати при матеріалах справи.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , не обирати.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений :

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1