Провадження №1-кс/463/927/22
У Х В А Л А
про відмову у накладенні арешту
17 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши матеріали клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_3 погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 05.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000053 від 05.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1199, площею 0,09 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебувають матеріали кримінального провадження № 0000053 від 05.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме за фактом зловживання ОСОБА_5 службовим становищем всупереч інтересам служби, вніс до вказаної бази даних завідомо неправдиві відомості про завершення митних формальностей щодо транспортного засобу марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , відобразивши при цьому, що транспортний засіб в`їхав на територію України без вантажу, чим надав можливість ОСОБА_7 ввезти на територію України без сплати обов`язкових митних платежів захисний одяг та аксесуари, вартість яких, станом на 05.09.2021 року, складає 228445,55 грн. А результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ухилився від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 121137,64 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 62873,78 грн. та податку на додану вартість в сумі 58263,86 грн., які внаслідок зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_5 недоотримано державним бюджетом України, що більш ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 05.09.2021 та є істотною шкодою.

В подальшому, вході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, від 17.01.2022 Львівською митницею, в порядку ст. 128 КПК України подано позовну заяву до підозрюваного ОСОБА_5 , в якому Львівська митниця просить стягнути на свою користь спричинену кримінальним правопорушенням майнову шкоду в розмірі 121137,64 грн.

Окрім цього, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:1199, площею 0,09 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що з метою запобіганню можливості відчуження такого майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушенян, слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вказане клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому просив таке задовольнити та накласти арешт на на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1199, площею 0,09 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання, вважають таке безпідставним.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від № 0000053, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні від 05.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою запобіганню можливості відчуження такого майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушенян, слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1199, площею 0,09 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.4 ч.2 ст.170 КПК України).
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Підсумовуючи наведене та враховуючи п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так слідчий просить накласти арешт на майно, а саме на земельнуділянку з кадастровим номером :01:002:1199, площею 0,09 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:1199, площею 0,09 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та перебуває у власності ОСОБА_5 . Так до матеріалів справи долучений цивільний позов, однак в матеріалах клопотання відсутня постанова слідчого про визнання Львівської митниці цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні чи визнання її потерпілою. Окрім цього розумність та співрозмірність обмеження права власності не відповідають завданням кримінального провадженням шкоди, а тому в поданому клопотанні слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у клопотанні слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_3 погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 05.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.02.2022.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1