ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6885/20

Номер провадження 1-кп/495/460/2021

12 жовтня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.07.2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4

законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року № провадження №2/495/2715/2018, справа №495/8259/18, вирішено стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, ОСОБА_4 систематично, на протязі тривалого часу умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини - сина ОСОБА_7 (аліментів), при цьому платежі на утримання дітей не здійснював, ніякої участі у житті та виховуванні дітей не приймає, офіційно працевлаштований.

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 31.07.2020 року, про стягнення з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , згідно розрахунку заборгованості, виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), складає 20 тисяч 755 гривень 71 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав частково. Однак в процесі судового розгляду, ОСОБА_4 , пояснив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , від якого у них є син ОСОБА_7 . Також пояснив, що судом було прийнято рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання їх сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В судовому засіданні зазначив, що він не вважає себе винним, тому що регулярно пропонував своєї колишньої дружині кошти на утримання їхнього спільного сина, але отримував постійні відмови в прийнятті його допомоги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

- свідченнями допитаної у судовому засіданні законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , яка пояснила, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року № провадження № 2/495/2715/2018, справа № 495/8259/18, вирішено стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте ОСОБА_4 , на протязі тривалого часу умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини - сина ОСОБА_7 (аліментів), при цьому платежі на утримання дітей не здійснював, ніякої участі у житті та виховуванні дітей не приймає.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження №0000001 від 02.07.2020 року про те, що до чергової частини Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 , ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;(а.с.59)

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 , від 02.07.2020 року про вчинення кримінального правопорушення; (а.с.64-зворотна сторона)

- рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року № провадження №2/495/2715/2018, справа №495/8259/18, вирішено стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.76-78)

- рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2016 року № провадження, справа №495/5330/16-ц, вирішено стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача з позовом до суду, а саме з 21.07.2016 року, та до досягнення дитною

- виконавчим листом Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2016 року, справа №495/5330/16-ц, щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (а.с.80)

- розрахунками заборгованості зі сплати аліментів (а.с.85,91,97,105)

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2019 року щодо виконання виконавчого листа Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2018 року, справа №495/8259/18 про стягнення аліментів з обвинуваченого ОСОБА_4 ; (а.с.83)

- свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;(а.с.71)

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 20.06.2019 року.(а.с.94)

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолодною зброєю; (а.с.96)

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; (а.с.95)

- витягом про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна.(а.с.99)

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень(а.с.99 зворотна сторона)

- довідкою про арешт коштів боржника.(а.с.100)

- постановою про арешт коштів боржника.(а.с.100 зворотна сторона)

- постановою про арешт майна боржника.(а.с.101 зворотна сторона)

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними, допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України доведена в повному обсязі.

Висновок суду ґрунтується на висновках з пояснень обвинуваченого, який не заперечував, що дійсно він повинен за рішенням суду сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , на утримання їх неповнолітнього сина, пояснень законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , щодо того, як, коли та за яких обставин обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення. Суд бере до уваги, що пояснення цих осіб є тотожними по суті та не суперечать один одному.

Суд критично відноситься до свідчень обвинуваченого ОСОБА_4 , про те, що він не сплачував аліменти на утримання сина, так як не мав змоги оскільки його провина повністю підтверджується доказами добутими як на досудовому так і при судовому розгляді кримінального провадження.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 , у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 , кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання,його вік,стан здоров`я,те,що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному, та те, що він реальних дій, направлених на виплату встановлених рішенням суду аліментів, не робив, офіційно працевлаштований в ТОВ «УКРМЕЖБУД» на посаді маляра, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, а також враховуючи думку потерпілої, яка при визначенні міри покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду, суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. , 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України ч. 164 ст. 76 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у вигляді 1 ( одного року) і 6 (місяців) обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1