Провадження № 11-кп/824/430/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 в якому посилався на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на продовження існування ризиків у кримінальному провадженні та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 14 лютого 2022 року включно та визначено заставу у розмірі 15 прожиткових мінімумів, що становить 34050 гривень..

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченихпід вартою, вказав, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення. Судом також враховано тяжкість кримінального правопорушення та можливе покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим та прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 15 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні нетяжких злочинів, а тому розмір застави не може перевищувати 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає, що суд вийшов за межі процесуальної норми застосувавши розмір застави 30 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, чим допустив грубе порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги прокурор, обвинувачений та захисник повідомлені, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю до суду не надійшло, тому неявка зазначених осіб, в силу вимог ст..422-1 КПК України, не є перешкодою для її розгляду.

Перевіривши матеріали, що надійшли до суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Як випливає із змісту ч.ч.3,5 ст.199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Суд, розглядаючи питання доцільності перебування ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про доведеність прокурором підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі.
Відповідно до п.1 ч. 5 ст 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченого у вчиненні нетяжкого злочину визначаються у розмірі від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з наявних матеріалів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких кримінальних правопорушень.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2021 року, окрім продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , також визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 34050 гривень.

Доводи апеляційної скарги захисника про застосування судом альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , на матеріалах провадження не ґрунтуються.

Як випливає із змісту судового рішення при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також правильно застосував норми ст.. 182 КПК України, визначивши розмір застави у встановлених законом межах.
Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин ухвала є законною.
Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: