Провадження № 1-кс/201/3086/2021
УХВАЛА
Іменем України

20 жовтня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000713, щодо розгляду клопотання про надання статусу потерпілої сторони, в порядку 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ., в якій просив зобов`язати начальника ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання від 08.10.2021 року, відповідно до вимог ст.220, 303 КПК України.
В поданій заяві зазначено, що 12 жовтня 2021 року адвокатом ОСОБА_3 , який представляє ОСОБА_4 , було отримано рішення від 11.10.2021 р. вих. № 43.5/Б-1921 від старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в якому було відмовлено скаржнику у надані їй статусу потерпілої на підставі того, що не встановлено об`єктивних обставин, які б вказували на те, що незаконними діями невстановленої особи громадянці ОСОБА_4 завдано шкоди. В рамках кримінального провадження № 0000713 від 04.09.2021 року ОСОБА_4 була первинним заявником та надала 29.09.2021 року пояснення старшому слідчому СД Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 . 04 вересня 2021 року адвокатом ОСОБА_4 було скеровано заяву про відкриття кримінального провадження за фактом вчинення злочину, склад якого передбачений ч.1 ст. 190 КК України до відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Відповідне кримінальне провадження було відкрите 03.09.2021 року за ч.1 ст. 190 КК України на підставі заяви скаржниці від 05.07.2021 року лише на підставі ухвали суду від 12.07.2021 року, де в рамках справи №201/6812/21, суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 зобов`язав внести дані до ЄРДР.

З огляду того, що ОСОБА_4 та її покійна матір - ОСОБА_6 , у результаті здійснення процедури обміну житлом у зв`язку з службовою необхідністю ОСОБА_6 , отримали у постійне безоплатне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яку наразі шахрайським шляхом, невстановлене коло осіб, зареєструвало у власність. Цей факт підтверджується наданими доказами слідству, та зокрема за листом від 28.07.2021 року Управління взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи, яке зазначило, що «За архівними даними приватизаційних справ відсутня інформація щодо передачі у власність громадян шляхом приватизації квартири АДРЕСА_2 ». Також, хочу зазначити, що дану інформації своїм листом від 09.07.2021 року підтвердив Департамент Житлового господарства Дніпровської міської Ради, який вказав, що станом на 06.07.2021 року у комп`ютерній базі приватизованого житлового фонду департаменту відсутня інформація щодо передачі у власність, шляхом приватизації, квартири АДРЕСА_2 .

Також, 07 жовтня 2021 року за №5/5-228 Департамент Адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері Державної реєстрації відділ обліку проживання фізичних осіб надало за адвокатським запитом адвоката ОСОБА_3 інформацію, що ОСОБА_4 була зареєстрована, за адресою АДРЕСА_1 з 30.06.1998 року по 26.07.2021 року. Саме 26.07.2021 року нові власники майна звернулися з метою зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 .. Дані дії нових власників дають фактичні підстави вважати, що нові власники можуть бути причетні до злочину за ст.190 КК України, з огляду купівлі такої квартири з вже зареєстрованими особами, яка фактично отримала такий статус ще з 1998 року.

Також просив суд звернути увагу на той факт, що слідчим ОСОБА_5 після проведення допиту скаржника та наданих до заяви про залучення потерпілою - не надав оцінку інформації, яку надала скаржник під час допиту, а також той факт, що невідомі особи, які заволоділи майном скаржника, вчинили проти скаржника ще два злочини (кримінальне провадження № 0000572 від 24.07.2021 року за ч.1 ст. 122 ЮК України, де слідчий виступає - ОСОБА_5 , а також кримінальне провадження № 0000571 від 24.07.2021 року за ч.1 ст. 185 КК України, де слідчим виступає - ОСОБА_7 ).

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До скарги надав копію заяви про розгляд справи без його участі.

Уповноважена особа ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не надав.

Неявка дізнавача, слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000713.

12 жовтня 2021 року адвокатом ОСОБА_3 , який представляє ОСОБА_4 , було отримано рішення від 11.10.2021 р. вих. № 43.5/Б-1921 від старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в якому було відмовлено скаржнику у надані їй статусу потерпілої на підставі того, що не встановлено об`єктивних обставин, які б вказували на те, що незаконними діями невстановленої особи громадянці ОСОБА_4 завдано шкоди.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно за ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Суд звертає увагу на вказане в заяві: «07 жовтня 2021 року за №5/5-228 Департамент Адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері Державної реєстрації відділ обліку проживання фізичних осіб надало за адвокатським запитом адвоката ОСОБА_3 інформацію, що ОСОБА_4 була зареєстрована, за адресою АДРЕСА_1 з 30.06.1998 року по 26.07.2021 року. Саме 26.07.2021 року нові власники майна звернулися з метою зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 .

Дані дії нових власників дають фактичні підстави вважати, що нові власники можуть бути причетні до злочину за ст.190 КК України, з огляду купівлі такої квартири з вже зареєстрованими особами, яка фактично отримала такий статус ще з 1998 року», що може свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення. А для встановлення вказаного факту та істини по справі слід провести процесуальні дії.

Також суд звертає увагу на той факт, що слідчим ОСОБА_5 після проведення допиту скаржника та наданих до заяви про залучення потерпілою не надав оцінку інформації, яку надала скаржник під час допиту, а також той факт, що невідомі особи, які заволоділи майном скаржника, вчинили проти скаржника ще два злочини (кримінальне провадження № 0000572 від 24.07.2021 року за ч.1 ст. 122 КК України, де слідчий виступає - ОСОБА_5 , а також кримінальне провадження № 0000571 від 24.07.2021 року за ч.1 ст. 185 КК України, де слідчим виступає - ОСОБА_7 ).

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя констатує, що клопотання, подане заявником 04.09.2021 року, має бути повторно розглянуте уповноваженою особою протягом трьох днів з моменту отримання цієї ухвали із врахуванням відповіді від 07 жовтня 2021 року за №5/5-228 Департаменту Адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері Державної реєстрації відділ обліку проживання фізичних осіб.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Щодо вимоги «…зобов`язати визнати ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000713 від 04.09.2021 року потерпілою…».
Відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення прокурора або слідчого, втім, у даному випадку прохальна частина скарги не узгоджується із зазначеними положеннями КПК України, а тому в цій частині скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309, 220, 221 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000713, щодо розгляду клопотання про надання статусу потерпілої сторони, в порядку 220, 303 КПК України задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000713, відповідно до положень ст. 220, 303 КПК України, протягом трьох днів з дня отримання цієї ухвали повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про надання статусу потерпілої сторони від 04.09.2021 року, про що повідомити заявника.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1