ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1859/21 Номер провадження 11-кп/814/975/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв, засудженому:

27.06.2019 Миколаївським апеляційним судом за ч.1 ст. 186, ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільненні від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення після набрання Закону України «Про амністію у 2016 році» чинності, тобто після 07.09.2017, а тому до ОСОБА_7 не може бути застосований цей Закон.

На ухвалу суду засуджений подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та звільнити його на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки злочин він вчинив 05.01.2017, до вчинення злочину він брав участь у бойових діях на сході України та отримав статус учасника бойових дій. Тобто вважає, що він має право бути звільнений за ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», або на підставі ст. 5 Закону у разі відбуття не менше половини строку покарання.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно зі ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

На підставі положень ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» N 392/96-ВР від 01.10.1996, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 вироком Миколаївського апеляційного суду від 27.06.2019 засуджений за ч.1 ст. 186 КК України на 6 місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаїв від 17.02.2016 за ч.2 ст. 309 КК України, та ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах (частини друга і третя статті 309 КК України 2001 р.)

Тобто, з вказаного вбачається, що останнім за часом вироком частково приєднано покарання за попереднім вироком, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 309 КК України, що відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» перешкоджає застосуванню до нього амністії.

При цьому дата вчинення злочину, в даному випадку, значення не має.

З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого про застосування до ОСОБА_7 Закону України "Про амністію в 2016 році».

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали суду немає. Тому апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4