ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №:11-кп/818/309/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: виправдувальний вирок ст. 115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників по справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на виправдувальний вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 11 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, маючу середню-спеціальну освіту, в силу ст. 89 КК України не судиму, мешкаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано невинуватою та виправдано за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення нею зазначеного кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_7 змінено на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, з покладенням відповідних обов`язків.
Звільнено ОСОБА_7 з-під варти у залі суду негайно.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди відмовлено.
Скасовано арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 07 2018 року.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 26 червня 2018 року в період часу приблизно з 08-30 до 09-30 години більш точний час не встановлено, знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, діючи умисно, застосувала насильство небезпечне для життя та здоров`я двоюрідного брата ОСОБА_10 , що виразилось в нанесенні одного удару ножем в область грудної клітини зліва, в результаті чого заподіяла ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи №10-14/50/1845-ДМ/18 від 18 08 2018 року наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, що розпочинається шкірною раною на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 4 міжребер`я по середньо-ключичній лінії з пошкодження в подальшому м`язів грудної клітини в цій області, м`яких тканин середостіння та пристінної плеври, з подальшим наскрізним пошкодженням переднього сегменту лівої легені, тканини навколосерцевої сорочки із крововиливом в неї біля 250г пластинчатих згортків, та відповідно, наскрізним пошкодженням передньої стінки лівого шлуночка, а також крововиливом у ліву плевральну порожнину у кількості біля 1000мл. рідкої крові. Описаний рановий канал направлений спереду назад, та дещо з гори вниз, має довжину до 15 см. Відповідно в цьому напрямку наносилось пошкодження знаряддям травми із колюче-ріжучими властивостями. Крім цього були виявлені ознаки гострого порушення кровообігу (рясні зливні трупні плями, рідкий стан крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів, поодинокі крововиливи на поверхні серця та легень). Описане проникаюче колоте-різане поранення грудної клітки утворилось від одноразової дії гостроконечного плаского, однобічно загостреного колюче-ріжучого знаряддя травми з «П» - подібним поперечним перетином обуха та вираженими ребрами, довжина зануреної частини якого була не менше 15 см., в строк, що вираховується першими хвилинами до настання смерті, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя ( згідно п.п.4.8.а,п.2.1.2.,п.2.1.3.й) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р.№6) та знаходиться у причинному зв`язку зі смертю. Між виявленими у ОСОБА_10 колото-різаним пораненням грудної клітки з пошкодженням лівої легені й серця та смертю ОСОБА_10 є причинний зв`язок.
В зв`язку з вищевикладеним, причиною смерті ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-14/50/1845-ДМ/18 від 18 08 2018 року, є проникаюче колоте-різане поранення грудної клітки з пошкодження лівої легені та серцевого м`язу лівого шлуночка, що ускладнилось розвитком гемотампонади навколосерцевої сорочки.
Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України - як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, прохальну частину якої в подальшому змінив, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції, під час першого судового засідання у справі, заслухавши думку учасників судового провадження, визначив порядок дослідження доказів, згідно якого встановлено допит обвинуваченої після допиту свідків та дослідження інших доказів у справі. При цьому від надання показань обвинувачена не відмовлялася.

В ході судового розгляду виникла необхідність у допиті експерта з метою роз`яснення наданого ним висновку та прийнято рішення про його виклик у судове засідання.

В останнє судове засідання, що відбулося 18 11 2019 року експерт за викликом суду не з`явився. При цьому сторона обвинувачення та сторона захисту наполягали на повторному виклику та допиті експерта, зазначивши про неможливість проведення судового засідання за його відсутності.

Проте, суд першої інстанції не мотивуючи прийняте рішення та не зважаючи на позицію сторін у справі, прийняв рішення про закінчення стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами, перейшовши до стадії доповнень.

При цьому вказує, що обвинувачена ОСОБА_7 наголосила на тому, що від надання показань вона не відмовляється, а має намір давати показання лише після допиту експерта.

З огляду на вказане, зазначає, що судом першої інстанції не допитано судово-медичного експерта, показання якого мають суттєве значення для встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню та безпідставно відхилено клопотання учасників щодо його допиту.

Позиції учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні прокурор просив про задоволення апеляційної скарги та про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 вважали апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченої та її захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як передбачено ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так дослідженням матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , колегією суддів було встановлено наявність по даній справі висновків судово-медичних експертиз, наданих експертом ОСОБА_11 а саме:
№ 10-12/1845 від 23 07 2018 року та 10-14/№50/1845-ДМ/18 від 18 08 2018 року відповідно до яких у трупа було виявлене проникаюче колоте-різане поранення грудної клітини, що починається шкірною раною на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 4 міжребер`я по середньо-ключичній лінії з пошкодженням в подальшому м`язів грудної клітини в цій області, м`яких тканин середостіння та плеври, з подальшим наскрізним пошкодженням переднього сегменту лівої легені, тканини навколосерцевої сорочки із крововиливом в неї біля 250г пластинчатих згортків, та відповідно наскрізним пошкодженням передньої стінки лівого шлуночка, а також крововиливом у ліву плевральну порожнину у кількості біля 1000мл рідкої крові. Описаний рановий канал направлений спереду назад, та дещо згори вниз, має довжину до 15см.
Відповідно в цьому ж напрямку наносились пошкодження знаряддям травми із колючими властивостями.
Крім цього були виявлені ознаки гострого порушення кровообігу (рясні зливні плями, рідкий стан крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів, поодинокі крововиливи поверхні серця та легень).
Описане проникаюче колото-різане поранення грудної клітини утворилось від дії гостроконечного, плоского, однобічно загостреного колючо-ріжучого знаряддя травми з «П» подібним поперечним перетином обуха та вираженими ребрами, довжина зануреної частини якого була не менше 15 см., в строк, що вираховується першими хвилинами до настання смерті, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (п.п. 4.8. п. 2.1.2., п. 2.1.3.й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995р №6) та знаходиться у причинному зв`язку зі смертю.
Також в ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 були виявлені синці по передньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній треті; по розгинальній поверхні лівого передпліччя в нижній та середній третях; на тильній поверхні лівої кисті в основі 4 та 5 пальців, на фоні якого наявна група дрібних саден. Описані пошкодження утворились зажиттєво в строк, орієнтовно, за 4-7 діб до настання смерті, за механізмом ударів та удару-ковзання від дії тупих предметів, індивідуальні особливості поверхні, що травмувала в ушкодженнях не відобразилась. Крім цього було виявлено садно на розгинальній поверхні області проекції правого ліктьового суглобу та синець на внутрішній поверхні правого плеча в верхній третині. Ці пошкодження утворились за механізмом ковзання-тертя та удару відповідно, незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів, індивідуальні особливості поверхні, що травмувала в ушкодженнях не відобразилась.
Всі описані пошкодження верхніх кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5.) та в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
Причиною смерті ОСОБА_10 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені та серцевого м`язу лівого шлуночка, що ускладнилось розвитком гемотампонади навколосерцевої сорочки. Між виявленим у ОСОБА_10 колото-різаним пораненням грудної клітки з пошкодженням лівої легені й серця та смертю постраждалого є причинний зв`язок.
Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ, що зафіксовані в ході огляду трупа на місці події «... Трупне заклякнення не виражено в м`язах обличчя, шиї, кінцівок. Трупні плями обільні, зливні, фіолетового кольору, вбачаються на задній поверхні тіла, при натисканні зникають та відновлюють свій окрас через 17сек (12:00), 19сек (12:30), 21сек (13:00). Ректальна температура склала 36,3 (12:02), 36,1 (12:32), 35,8 (13:02). При навколишній температурі 23,5....» та в ході проведення судово-медичної експертизи його, смерть ОСОБА_10 настала в строк, орієнтовно,за 2-4 години до огляду трупа на місці його виявлення. Згідно судово-токсикологічної експертизи крові та сечі від трупа виявлений етиловий спирт в кількості: в крові-4,17%, що відповідає його вмісту при тяжкому отруєнні алкоголем; в сечі-3,86%, інші спирти не виявлені. Кров від тру ОСОБА_10 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А (3).
В момент нанесення ушкоджень постраждалий міг знаходитись у будь-якому положенні, за умови доступності області тіла, що була пошкоджена, знаряддю травми.
Після поранення серця, що супроводжувалась крововиливом у навколосерцеву сорочку, протягом перших хвилин настає зупинка серцевої діяльності. Виходячи з цього, після отриманого поранення передньої поверхні грудної клітки, виконання постраждалим яких- небудь цілеспрямованих дій, у тому числі й таких як ходити, повзти, кричати та надавати опір, вбачається малоймовірним.
Наявність трупних плям на одній поверхні тіла та відсутність на трупі та на одязі постраждалого слідів волочіння, свідчить про те, що вірогідніше за все, місце виявлення трупа ОСОБА_10 є місцем настання смерті постраждалого.
Згідно судово-токсикологічній експертизі крові та сечі від трупа виявлений етиловий спирт в кількості: в крові 4,17%о, що відповідає його вмісту при тяжкому отруєнні алкоголем; в сечі 3,86%о, інші спирти не виявлені.
При судово-токсикологічній експертизі тканини головного мозку та внутрішніх органів трупу ОСОБА_10 , 1971р.н., було встановлено наступне: «...1) В тканині головного мозку, шлунку, тонкому відділі кишечнику, печінці та нирці барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосциамін, скополамін, кокаїн, пахикарпин, кофеїн, димедрол, ефедрон, ефедрин, опій, похідні піразолону, фенотіазину та 1,4 бенздіазепину не виявлені. В шлунку похідні фенотіазіну не виявлені. Кров від трупу ОСОБА_10 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А (3) (т. 1 а.с. 167-170, 178-182).

Під час розгляду вказаного кримінального провадження, 05 серпня 2019 року у зв`язку із виниклою необхідністю, судом першої інстанції було оголошено перерву у судовому засіданні до 23 вересня 2019 року для виклику експерта ОСОБА_11 .
У судові засідання, призначені на 23 вересня 2019 року та 18 листопада 2019 року експерт ОСОБА_11 не з`явилася у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

При цьому у судовому засіданні, яке відбулося 18 листопада 2019 року як сторона обвинувачення так і сторона захисту наполягали на повторному виклику та допиті експерта, вказуючи про неможливість проведення судового засідання без допиту останнього.

Незважаючи на вказівку обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що показання вона буде давати лише після допиту експерта, судом першої інстанції було зроблено висновок про відмову обвинуваченої від надання показань.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 07 2010 року у справі «Олександр Смірнов проти України» констатував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатись на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або для обґрунтування своїх рішень.
Однак, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 вищевказаних вимог Закону не дотримався.

На думку колегії суддів, за наявності в матеріалах кримінального провадження судово-медичних експертиз, які потребують роз`яснень експерта, враховуючи поважність причини неявки судового експерта за викликом у судове засідання та категоричність позиції щодо його допиту сторін у кримінальному провадженні, суд першої інстанції поспішно розглянув справу, при цьому відхиливши клопотання учасників щодо допиту судового експерта та не допитавши у якості обвинуваченої ОСОБА_7 .

Зазначені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції принципу безпосередності дослідження доказів, що призвело до порушення забезпечення доведеності вини, що передбачене п.10 ст.7 КПК України і є вимогою, що містять загальні засади кримінального провадження, які за своїм змістом та формою повинні бути суворо дотримані.

При викладених вище обставинах, колегія суддів вважає, що допущена судом першої інстанції неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, враховуючи те, що прокурор у судовому засіданні суду апеляційної інстанції змінив свої апеляційні вимоги та просив про призначення нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , клопотань про дослідження доказів не заявляв, а також враховуючи те, що клопотань про дослідження доказів на підтвердження невинуватості обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник також не заявляли, виходячи із положень ч.6 ст.22 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості прийняти інше рішення, ніж запропоноване прокурором.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України, судом першої інстанції допущена неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.
Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених вимог КПК України не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 10, 15,16, ч.1 ст.7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно звернути увагу на те, що під час судового розгляду недослідженими залишились обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного рішення, в той час, як судом відхилено клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, що потягло за собою неповноту судового розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне і можливе, з метою забезпечення розгляду вказаного кримінального провадження у суді першої інстанції, запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 залишити у виді особистого зобов`язання прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Виправдувальний вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 11 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачувалась за ч.1 ст.115 КК України та виправдана судом на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, тобто у зв`язку з недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення, скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 залишити у виді особистого зобов`язання прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4