Справа № 405/5881/21
1-кп/405/211/21
УХВАЛА
19 серпня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0005807 від 25 листопада 2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених за ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України
клопотання захисника про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6

встановив:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про заміну її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, посилаючись на те, що докази того, що ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність в матеріалах провадження не має, обґрунтовані ризики не встановлені. ОСОБА_6 має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітнього сина, активно сприяв розкриттю злочину під час досудового розслідування, вважається особою, яка не має судимостей. В матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечував. Вказав, що дійсно обвинувачений ОСОБА_6 сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має. Вважає, що на теперішній час у застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 раніше застосованого найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою потреба відпала, а тому достатнім буде застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби.
Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника та наполягав на задоволенні клопотання останньої.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 .
Заслухавши прокурора, захисника, обвинувачених, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2021 у відношенні ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 серпня 2021 року.
Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 5 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на особисту недоторканість. Кожен, кого заарештовано, має право на судовий розгляд у продовж розумного строку або на звільнення, обумовлене гарантіями явки в судове засідання.
Згідно п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Смирнов проти Росії», питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватись абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
ОСОБА_6 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, передбаченим ч. 3 ст. 289 (у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з проникненням в приміщення, та предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян), за вчинення якого, можливо призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.
При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обгрунтованості підозри (обвинувачення) та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує у судовому засіданні прокурор, можливе не лише за умови тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Так, обвинувачений має постійне місце проживання, має на утримані неповнолітнього сина, не офіційно працевлаштований на будівництві, в силу ст. 89 КК України судимості не має. На переконання суду достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких не покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 у визначений судом період доби.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 196, 314-316, 369 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід - домашній арешт строком на два місяці, тобто з 19.08.2021 до 19.10.2021 включно.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов`язки:
- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20-00 години до 07-00 години, за винятком відвідування медичних установ та явки до суду;
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з Кіровоградської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні за винятком їх участі в суді;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з під варти в залі суду негайно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням покладених на нього обов`язків покласти на Кропивницький РУП ГУНП в Кіровоградській області (за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58).
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 19.10.2021 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8