Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1917/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 128 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000209 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2021 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 працюючого інструктором Баранівського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, раніше не судимого,

- за ст.128 КК України до 190 (ста дев`яноста) годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту реального виконання ним покарання у виді громадських робіт.
Речові докази: оптичний DVD+R диск із відеозаписом камери відеоспостереження з магазину «Світ продуктів», - залишено при матеріалах кримінального провадження.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
встановила:

Як встановив суд, 01.07.2020 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 керуючи легковим автомобілем марки «ZAZ Forza» та рухаючись по вул. Зв`ягельській м. Баранівка в напрямку м. Новоград-Волинський, на перехресті вулиць Європейської та Зв`ягельської помітив Холодніцького І.Ф, який рухався на велосипеді в попутному напрямку та заважав руху автомобілів.
ОСОБА_6 будучи обуреним поведінкою ОСОБА_7 , вирішив зробити зауваження останньому. З цією метою ОСОБА_6 обігнав велосипедиста та зупинивши автомобіль навпроти магазину «Спокуса», що по вул. Зв`ягельській, 19, вийшов з салону автомобіля на проїзну частину дороги, наблизився до ОСОБА_7 , який в цей час рухався на велосипеді, та діючи умисно зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, та шкоди для здоров`я ОСОБА_7 хоча повинен був і міг це передбачити, застосовуючи фізичну силу, завдав один удар кулаком лівої руки в область обличчя останнього.
Внаслідок вказаного удару потерпілий, не втримавши рівновагу, впав на асфальтоване покриття дороги та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці, що належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 вказує на невідповідність призначеного покарання особі обвинувачуваного через його м`якість.

Зазначає, що ОСОБА_6 вину не визнає, не кається у вчиненому, в усьому звинувачує його, намагався тиснути на свідків, збитки не відшкодував і не збирається відшкодовувати, а тому вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження волі.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення вважає, що вказаний вирок є несправедливим та підлягає зміні через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вважає, що суд не врахував при призначенні покарання байдужу поведінку ОСОБА_6 , відсутність критичного відношення до скоєного, не визнання ним вини, вплив на свідків, не вчинення жодних дій для відшкодування витрат понесених потерпілим на лікування наслідків вчиненого злочину.

Просить вироку суду в частині призначення покарання скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ст.128 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого та прокурора, які підтримали апеляційні скарги, заперечення обвинувачуваного, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтами не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 128 КК України.

Згідно вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та позитивно характеризувався за місцем роботи, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Крім того, суд врахував досудову доповідь, органу пробації, згідно якої виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Також, судом були враховані і обставини на які посилається сторона обвинувачення у своїх апеляційних скаргах, а саме на відсутність намірів примиритися та відшкодувати шкоду.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, за якою ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності, передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років.

Частина 2 ст. 65 КК України визначає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням цих обставин колегія суддів не вважає, що призначене ОСОБА_6 реальне покарання громадські роботи, що передбачене санкцією ст. 128 КК України, є очевидно несправедливим через його м`якість.

Цивільний позов у справі потерпілим не заявлявся, що не позбавляє його права ставити питання про відшкодування спричиненої йому шкоди з обвинуваченого, в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд зважає і на те, що ОСОБА_6 має передпенсійний вік, він є інвалідом 3 групи, а вчинене ним кримінальне правопорушення є необережним, а тому вважає, що призначене йому покарання у виді громадських робіт буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: