Пр-ня по справі № 1кп/521/298/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
13 вересня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі колегії суддів:
Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000880 від 20.04.2016 року, у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, працюючого різноробочим на Одеському коньячному заводі «Шустов», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_8

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; перекладача Хоанг Тхі Кук.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. ОСОБА_5 діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном 20 квітня 2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин прибув за адресою АДРЕСА_2 , де з метою конспірації і неможливості викриття у вчиненні правопорушення, надів на обличчя накладні вуса та окуляри, а також на волосся парик, озброївшись металевим кийком проник до квартири та напав на гр. ОСОБА_11 , який вільно, без будь яких побоювань та небезпеки відчинив вхідні двері зазначеної квартири. Надалі ОСОБА_5 застосував до потерпілого насильство, що було небезпечним для його здоров`я, яке виразилось в нанесенні множених ударів вказаним металевим кийком в область голови потерпілого ОСОБА_11 , від яких останній впав на підлогу. Такий напад супроводжувався вимогою повідомити місцезнаходження грошових коштів.
Далі, ОСОБА_5 переслідуючи свою корисну мету, у вигляді заволодіння чужим майном, продовжуючи напад, з метою подолання опору, застосував насильство небезпечне для здоров`я до потерпілої ОСОБА_10 , яка прибігла на крики про допомогу свого співмешканця ОСОБА_9 , яке виразилось у нанесенні декількох ударів металевим кийком в область голови та тулубу потерпілої. Отримавши змогу вибігти з квартири, ОСОБА_10 в коридорі парадної почала кликати на допомогу. ОСОБА_5 усвідомлюючи факт свого викриття, побоюючись за власне затримання сторонніми особами, вибіг з квартири та намагався втекти з місця події, однак був затриманий мешканцями будинку.
В результаті незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобно-тім`яної та потиличної областей зліва, синця нижньої повіки лівого ока, підщелепної області справа, садно грудної клітини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Потерпіла ОСОБА_10 в результаті нападу ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної та лобно-тім`яної областей зліва, синця лівого стегна та областей правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
1.2. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 187 КК, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникнення у житло.

2.Покази і правова позиція обвинуваченого.
2.1.Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю не визнав та за обставинами показав, що він цікавився де можливо в м. Одесі неофіційно обміняти грошові кошти долари США на гривню за найкращім курсом валют. В той проміжок часу, загальновідоме місце неофіційного обміну «Книжковий ринок» було закрито. Залишались два відомі йому місця, ринок 7-км. та Житловий комплекс «Лотос» де здійснювали обмін громадяни В`єтнаму. Він вирішив здійснити обмін у Житловому комплексі. Під`їхавши до житлового комплексу він зателефонував жінці на ім`я ОСОБА_12 , яка була в`єтнамкою. Номер телефону дізнався у звичайного водія таксі. За телефоном він з вказаною жінкою домовився про обмін валюти. Для того, щоб в`єтнамці не знали, що в нього є грошові кошти, він вирішив одягнути перуку і вуса, щоб змінити свою зовнішність. Пройшовши охорону житлового комплексу, він зателефонував вказаній жінці на ім`я ОСОБА_12 та зустрівся з нею біля житлового комплексу. Далі між ними відбувся обмін валют. Таким самим чином, він неодноразово телефонував вказаній ОСОБА_13 та здійснював в неї обмін грошових коштів. Іноді такий обмін відбувався в парадній будинку, а також безпосередньо в неї в квартирі. Він також знав її чоловіка, який також обмінював грошові кошти.

2.2.У день події, він як завжди прибув до житлового комплексу «Лотос» для обміну та заздалегідь одягнув перуку і вуса для зміни зовнішності. Оскільки не зміг додзвонитися до ОСОБА_13 та знаючи де вона мешкає, він піднявся до неї у квартиру. Вхідні двері квартири відчинив її чоловік. ОСОБА_13 вийшла з кухні. Він запитав який курс для обміну і оскільки він йому підходив надав для обміну грошові кошти у сумі 300 доларів США. Залишилось в нього 100 доларів США. Чоловік вийшов в іншу кімнату та повернувся з відповідною сумою коштів у гривні. Перерахувавши суму, він зрозумів, що надали йому меншу суму ніж домовлялись. Оскільки домовленості не були виконані, він запропонував повернути йому долари США, а він поверне гривні, однак чоловік та жінка ОСОБА_13 не слухавши його почали його виштовхувати з квартири, в результаті чого між ним почався конфлікт і сварка, які переросли у бійку. Коли вони виштовхали його на майданчик перед квартирою, на їх крики вибігли сусіди, у дуже великій кількості осіб і почали без будь-яких висловлювань наносити по ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Удари наносились йому як руками і ногами так і кухонними предметами і бітами. Надалі його зв`язали та доки не прийшла охорона житлового комплексу йому продовжували наносити тілесні ушкодження. Після цього викликали швидку медичну допомогу та поліцію.

2.3.Під час прямого та перехресного допиту, обвинувачений показав, що при обміні валют не в офіційному пункті обміну, він заощаджував в залежності від курсу валют 200, 400 а може і 600 гривень. Жінку на ім`я ОСОБА_13 в`єтнамської зовнішності він знав на протязі не менше 2-х місяців до подій. Всього здійснив обмінів приблизно 6-8 разів. Вказана жінка розмовляла дуже погано на російській мові, однак щодо обміну вони могли порозумітись. Коли він прийшов до в`єтнамців для обміну в нього при собі не було жодної зброї та інших предметів для нанесення тілесних ушкоджень. Випадку неправильного обміну з ними раніше не було. Під час конфлікту та бійки він лише захищався від спричинення йому тілесних ушкоджень. Захищаючись він наніс декілька ударів в`єтнамцям, однак яка їх кількість він не пам`ятає. Сусідів які наносили по ньому тілесні ушкодження було приблизно більше 10 осіб.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3.1.Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК підтверджується наступними дослідженими доказами.

I.Усні докази (покази).

3.2.Показами потерпілої ОСОБА_10 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що дату не пам`ятає, приблизно в теплий час у 2016 році о 18 годині вона знаходилась у себе за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_3 . Разом з нею, знаходився друг сім`ї ОСОБА_11 , який в інтернеті дивився новини. В цей час у двері хтось постукав. Дам ОСОБА_14 відчинив двері. Чан Тхі Тхао знаходилась на кухні і лише чула спочатку невеликий шум, в подальшому шум ставав більш значним. Коли вона вибігла з кухні, щоб подивитись, що відбувається то побачила, як раніше незнайомий чоловік, як в подальшому вона дізналась обвинувачений ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження її другу ОСОБА_11 металевим кийком. Коли ОСОБА_5 побачив її то також наніс їй 2-3 удари вказаним кийком по голові. В результаті ударів, в неї дуже сильно потекла кров з голови. Дам ОСОБА_14 в цей час дуже сильно кричав та звав на допомогу. Також вирвав з рук ОСОБА_5 металевий кийок. Останній одразу почав убігати. В цей час вибігли сусіди та намагались допомогти спіймати ОСОБА_5 .

Під час прямого та перехресного допиту, потерпіла також показала, що ОСОБА_5 був замаскований, мав при собі парик з іншим волоссям, накладні вуса та окуляри маску. Вказані речі були на його обличчі і придавали йому більший вік, років 50-60. Після нанесення їй по голові ударів металевим предметом, потерпіла втратила свідомість. Вона проживала спільно з чоловіком ОСОБА_15 та їх другом ОСОБА_11 . В момент нападу, чоловіка не було вдома, а був їх друг ОСОБА_11 , який і є іншим потерпілим. Вона, її чоловік та друг ніколи не займались купівлею та продажом валюти в Україні. Раніше працювала продавцем речей у в`єтнамців на ринку. В теперішній час не працює. Чоловік працює на заводі в України з виготовлення шкіри. Потерпіла ніколи не розмовляла по телефону з обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки не знала його до подій які відбулись. Вона вважає, що ОСОБА_5 напавши на них помилився, можливо вважаючи, що оскільки вони в`єтнамці то заможні люди або взагалі помилково напав не на тих осіб. Під час нападу, оскільки вона не дуже розуміє російську мову, не зрозуміла крики та погрози які лунали від ОСОБА_5 . Вона впевнено в судовому засіданні показала на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила на неї та на ОСОБА_11 напад і спричинила їм тілесні ушкодження.

3.3.Показами потерпілого ОСОБА_11 , який допитаний в судовому засіданні показав, що точно дату не пам`ятає, однак приблизно 3-4 роки тому весною він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 знаходився у себе за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_3 . У вхідні двері постукали. Коли він відчинив двері то раніше незнайомий чоловік зайшовши у квартиру одразу, без будь-якого діалогу почав наносити удари по голові потерпілому. При цьому він вимагав гроші. Удари наносились в потиличну та лобну область голови. Коли його крики почула співмешканка вона вибігла до них і намагалась вибігти з квартири, щоб покликати на допомогу. Однак нападник наніс і по ОСОБА_10 декілька ударів по голові. В цей же час він намагався захищатися і утримувати нападника для того, щоб дочекатись допомоги від сусідів. Чан ОСОБА_16 змогла вибігти з квартири та викликати допомогу сусідів. Удари нападник наносив металевим предметом, розміром приблизно 20-25 см. Ширина його дорівнювала приблизно ширині його кісті руки. Від ударів він втрачав свідомість. Скільки всього ударів було нанесено він не пам`ятає.

Потерпілий також на прямі питання показав, що спочатку він не бачив обличчя нападника, оскільки він одягнув бороду та парик, які замаскували його. Однак коли з нього було стягнуті вказані речі, він побачив обличчя нападника. Він впевнено впізнає в нападнику ОСОБА_5 . Впізнав його за очима та бровами. Події нападу відбувались на протязі приблизно 10 хвилин. Раніше він ніколи не бачив ОСОБА_5 . Скільки сусідів прибігло йому на допомогу він не знає. ОСОБА_5 потерпілий не бив, в тому числі в зв`язку з тим, що був у шоковому стані від нападу. Потерпілий тільки захищався і між ними була боротьба.

Під час перехресного допиту, потерпілий показав, що після стуку ОСОБА_5 у двері він відкрив їх вільно та без коливань, оскільки вважав, що прийшов хтось з сусідів, оскільки поряд проживають виключно в`єтнамці. Територія домоволодіння охороняється, однак звичайна людини може зайти без особливих перешкод. Домофон в той час в парадній будинку не працював. Свідомість він повністю не втрачав, оскільки частково бачив події, що відбувались навкруги його, чув звуки і крики та сильно відчував біль. Йому не відомо чи били ОСОБА_5 під час затримання чи ні. Працює потерпілий на ринку 7-км. і займається торгівлею як і його співмешканка. Йому не відомо чи телефонувала його співмешканка ОСОБА_5 в той день чи взагалі вони знайомі чи ні.

В кінці допиту, потерпілий самостійно показав, що він не розуміє, якщо він знайомий його співмешканки, якщо він чесна людина, якщо в нього не має наміру зробити зло іншій людині навіщо він вдягнув бороду і парик? Навіщо він приніс із собою металевий предмет, яким і наносив тілесні ушкодження? Потерпілий вважає, що ОСОБА_5 є людиною з нечистим серцем та думками. Однак в теперішній час він не бажає йому зла і не судить його суворо, а лише хоче, щоб він зрозумів свій гріх, бачив свою вину та змінився у кращу сторону. Що стосується покарання то це питання він залишив на розсуд суду.

3.4.Показами свідка ОСОБА_17 , який допитаний в судовому засіданні показав, що до подій, що відбулися обвинуваченого не знав. Потерпілих знав як сусідів. Підстав обмовляти будь-кого з учасників провадження у нього не має.

Під час прямого та перехресного допиту свідок показав, що приблизно 3-4 роки тому, весною, коли він знаходився у себе за місцем мешкання разом з сім`єю, він почув крики сусідки ОСОБА_10 про допомогу. Одразу ж вибіг з квартири на майданчик коридор де побачив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з розбитими головами які намагались втримати раніше незнайомого йому чоловіка. Він також намагався його втримати. Оскільки вказаний чоловік був сильніше та швидше він зміг втекти від них. Однак його в подальшому затримали охоронці будинку. Тоді ж була викликана поліція. Скільки всього сусідів прибігло на допомогу, він не знає. Свідок не бачив жодних предметів і зброї на місті конфлікту. Звідки з`явились тілесні ушкодження у обвинуваченого ОСОБА_5 свідок не знає.

3.5.Показами свідка ОСОБА_18 , який допитаний в судовому засіданні показав, що приблизно у 2016 році він працював охоронцем в охоронному агентстві «Принцип», яке здійснювало охорону території ЖК «Лотос», яке знаходилось на вул. Грушевського в м. Одесі. Йому було відомо, що на території житлового кооперативу проживали громадяни В`єтнаму. Він також знав, що деякі з цих громадян займались обміном валют. Іноді на території кооперативу заходили особи слов`янської зовнішності. Він як охоронець з`ясовував до кого прямували відвідувачі кооперативу. Коли приїжджали на автомобілі він записував номер таких транспортних засобів. Бували випадки, коли не записував відвідувачів у журнал, якщо таких осіб зустрічали, або телефонували мешканці житлового кооперативу.

За подіями вказаного провадження, свідок показав, що конкретний день і час таких подій він не пам`ятає. Показав, що це мало місце приблизно у 2016 році. У день подій він знаходився на чергуванні в ЖК «Лотос» на охороні. На територію кооперативну зайшов чоловік у перуці і вусах. Тоді ж ОСОБА_18 запитав, до кого він прямує. Особа надала йому телефон і у слухавці сказали, щоб він пропустив вказану людину. Через деякий час, хтось з осіб в`єтнамців вибіг з парадної і почав голосно кричати та звати на допомогу. Коли він підбіг то з`ясувалось, що вказана людина який заходив у перуці і з вусами не той за кого себе видає. Він побачив вказану людину на першому поверсі і на ньому було дуже багато крові. Зі слів в`єтнамців він дізнався, що вказана людини здійснила напад на них. Одразу ОСОБА_18 викликав старшого охорони, а потім була викликана поліція.

Під час перехресного допиту, свідок показав, що бачив вказану людину двічі, але в який проміжок часу та за яких обставин показати не зміг. В судовому засіданні, свідок ОСОБА_18 не зміг впізнати ОСОБА_5 , як особу, яка в той день вчинила правопорушення.

3.6.Показами судово-медичного експерта відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КУ «ООБСМЕ» ОСОБА_19 , який проводив у даному кримінальному провадженні три судово-медичні експертизи, а саме двох потерпілих громадян В`єтнаму та підозрюваного громадянина ОСОБА_20 , як в подальшому було встановлено ОСОБА_5 . В судовому засіданні, експерт повністю підтвердив висновки експертиз, які ним були здійсненні.

Так на питання захисника, експерт показав, що з громадянами В`єтнаму ОСОБА_11 та ОСОБА_10 він спілкувався на російській мові, з дуже тяжким перекладом, оскільки вони майже не розуміли російську мову. Окрім того, з ними був присутній їх знайомий, також громадянин В`єтнаму, який володів більшими знаннями російської мови, допомагав з перекладом. Офіційно перекладача він не залучав, оскільки в цьому не було фактично потреби. Ушкодження потерпілих були на момент його огляду ранами з ушитими вузловими швами. Для дослідження окрім безпосередньо потерпілих, він використовував медичну документацію з лікарні. Тяжкість ушкоджень у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я він надав, в зв`язку з характером ушкоджень та за наслідками (рани які ушиті вузловими швами), розлад здоров`я більше 6 днів.

На питання прокурора, експерт показав, що він ознайомився з висновками спеціаліста № 01/2019 від 24.05.2019 року та № 02/2019 від 24.05.2019 року, які складені на підставі запиту адвоката щодо відповідності обставин отримання тілесних ушкоджень виявлених у потерпілих, спеціалістом ОСОБА_21 . Експерт ОСОБА_19 показав, що не згоден з підсумками спеціаліста, оскільки наявні і очевидні тілесні ушкодження у обох потерпілих забійні рани на голові були за медичними показниками ушиті, в одного потерпілого 5-ма у іншої потерпілої 2-ма вузловими швами. Експерт стверджує, що не можна вважати таку травму тілесним ушкодженням, без спричинення короткочасного розладу здоров`я.

II.Документи докази.

3.7.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.04.2016 року, відповідно до якого старший слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що потерпілий просить прийняти заходи до незнайомого йому чоловіка який 20.04.2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, проник до його квартири де перебуваючи в кімнаті наніс йому тілесні ушкодження металевим предметом коричневого кольору в область голови та вимагав грошові кошти.

3.8.Повідомленням оператору «102» від 20.04.2016 року о 18 годині 25 хвилин від заявника ОСОБА_22 , про те, що була спроба заволодіння грошима шахрайським шляхом в будинку АДРЕСА_4 .

3.9.Повідомленням оператора «102» від 20.04.2016 року о 19 годині 30 хвилин, яке надійшло від лікаря Верещага, про те, що побили жінку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений діагноз: ЗЧМТ, СГМ, забита рана голови; побили чоловіка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений діагноз: ЗЧМТ, забій грудної клітини зліва, забій голови. Місце скоєння: АДРЕСА_2 .

3.10.Повідомленням оператора «102» від 20.04.2016 року о 20 годині 07 хвилин, яке надійшло від лікаря ГКБ № 11, відповідно до якого доставлений до лікарні ОСОБА_20 , 22 роки, з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, пароорбітальна гематома справа, рвана рана надбрівної дуги, забійна рана лоба. (Обвинувачений ОСОБА_5 під час доставки до лікарні назвався іншим прізвищем, ім`ям, по-батькові та назвав іншу домашню адресу).

3.11.Протоколом огляду місця події від 20.04.2016 року та фототаблицею до протоколу, який проведений старшим слідчим СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області з 20 години 00 хвилин до 21 години 10 хвилин в присутності понятих та яким були зафіксовані: відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення, місце скоєння злочину, обстановка злочину а також виявлені речі і предмети, які є доказами у вказаному кримінальному провадженні. Так, згідно протоколу, були оглянуті приміщення коридори перед входом до квартири та сама квартира АДРЕСА_3 де мешкають потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . В ході огляду місця події встановлено, що в коридорі при вході до квартири, на підлозі виявлені сліди бурого кольору, які схожі на кров. Біля шахти ліфту виявлені: на підлозі куртка коричневого кольору на змійці, на передній частині якої виявлені сліди бурого кольору схожі на кров, тканинну шапку чорного кольору, тканинну сумку чорно-синього кольору, парик рудого кольору, вуса рудого кольору, окуляри на яких відсутня одна права лінза та виявлені сліди бурого кольору схожі на кров. Біля входу у квартиру виявлений металевий кухонний молоток. Навпроти шахти ліфту виявлений металевий кухонний предмет для подрібнення приправ. Біля стіни в коридорі під`їзду виявлений мобільний телефон марки «Bravis», чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Life». На підлозі, біля мобільного телефону, а також біля входу до квартири АДРЕСА_5 виявлені сліди бурого кольору. У квартирі виявлено декілька місць з плямами бурого кольору, які схожі на кров, а також виявлено: ганчірку з плямами бурого кольору, які схожі на кров; футболку білого кольору марки «Paul & Shark» з плямами бурого кольору, які схожі на кров. Вказані виявлені речі і предмети були вилучені та опечатані слідчим.

3.12.Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.04.2016 року, відповідно до якого старший слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області о 20 годині 00 хвилин затримав гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час затримання, слідчий у присутності двох понятих здійснив обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено: джинсові штани синього кольору, на яких виявлено плями бурого кольору, схожі на кров та ремінь чорного кольору; в`язка ключів та грошові кошти на загальну суму 27 гривень. (Підозрюваний ОСОБА_5 під час затримання представився гр. ОСОБА_20 )

3.13.Постановою про уточнення анкетних даних від 22.05.2016 року, відповідно до якої старшим слідчим СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області встановлено, що справжні анкетні дані підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.14.Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2016 року, відповідно до якого заступник начальника СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з 18 години 02 хвилин до 18 години 33 хвилини за участю потерпілого ОСОБА_11 та у присутності понятих провів слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини скоєння у відношенні потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, які викладені ним під час допитів у якості потерпілого. Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_11 на місці злочину, за адресою АДРЕСА_2 , розповів та показав як та за яких обставин на нього і його дружину був скоєний напад та їм були нанесені тілесні ушкодження. Так, потерпілий показав, що 20.04.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин він знаходився у себе за місцем мешкання, у зазначеній квартирі. У вхідні двері квартири постукали. Коли він відчинив то побачив раніше незнайомого чоловіка, який був одягнутий в окуляри, мав волосся та вуси рудого кольору. Одразу ж, без будь-яких пояснень вказаний чоловік наніс йому удар правою рукою, в кісті якої знаходилась металева ступа, по голові. Після цього наніс йому ще декілька ударів вказаним предметом по голові, в результаті чого, потерпілий впав на підлогу в кімнаті. Невідомий чоловік зайшов до кімнати та зачинив за собою вхідні двері, після чого знову почав наносити по голові потерпілого ОСОБА_11 удари, при цьому почав кричати, вимагаючи грошові кошти, у іншому випадку погрожував його вбити. В цей час дружина потерпілого ОСОБА_10 знаходилась на кухні і побачивши вказане побиття, побігла до вхідних дверей квартири, для того, щоб покликати на допомогу. Однак, невідомий чоловік побачивши її дії, підбіг до неї і також почав наносити по її голові удари металевою ступкою. Дружина змогла відчинити двері та вибігла на коридор і почала звати на допомогу. В цей час невідомий чоловік вибіг в коридор, де вже знаходились мешканці будинку, які намагались затримати вказану особу. Вказана особа, змогла залишити місце події, при цьому залишила сумку, перуку та накладні вуса і по сходах вибігла на вулицю.

3.15.Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2016 року, відповідно до якого заступник начальника СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з 18 години 40 хвилин до 19 години 05 хвилини за участю потерпілої ОСОБА_10 та у присутності понятих провів слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини скоєння у відношенні потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінального правопорушення, які викладені нею під час допитів у якості потерпілої. Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_10 на місці злочину, за адресою АДРЕСА_2 , розповіла та показала як та за яких обставин на неї і її чоловіка ОСОБА_11 був скоєний напад та їм були нанесені тілесні ушкодження. Так, потерпіла показала, що 20.04.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин вона знаходилась за місцем мешкання, на кухні, чоловік знаходився в кімнаті. В цей час у вхідні двері квартири постукали. Коли її чоловік відчинив двері, одразу невідома особа почала наносити йому удари по голові. Від отриманих ударів ОСОБА_11 впав на підлогу. Невідома особа, в цей час зачинила вхідні двері та продовжив наносити удари по голові її чоловіку, при цьому вимагаючи грошові кошти. В цей же час, ОСОБА_10 намагалась вибігти з квартири у коридор для того, щоб покликати на допомогу. Знаходячись біля вхідних дверей у квартиру, невідома особа почала також наносити по голові ОСОБА_10 удари металевою ступою. Після нанесення декількох ударів по голові, потерпілій ОСОБА_10 вдалось вибігти з квартири та покликати мешканців будинку на допомогу. Коли сусіди прибігли на допомогу, невідома особа вибіг з їх квартири та намагався втекти. Один із мешканців будинку, намагався його зупинити у коридорі, однак вказана особа вирвалась та втекла по сходах при цьому залишивши в коридорі свої речі, а саме сумку, перуку та накладні вуса.

3.16.Аналіз вказаним доказам слідчого експерименту та його відеозапису буде наданий нижче у вироку суду.

VI.Речовими доказами

3.17.Речовими доказами, вилученими під час огляду місця події 20.04.2016 року майданчику біля квартири та квартири АДРЕСА_3 де мешкали потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 : 1)мобільний телефон «Bravis» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; 2)джинсові брюки синього кольору з плямами крові та ременем від брюк; 3)металевий кийок (за деякими документами ступка) темного кольору; 4)чоловіча куртка на синтепоні із синтетичної тканини коричневого кольору зі слідами крові; 5)шапка чорного кольору з плямами крові; 6)сумка спортивна із синтетичної тканини синього кольору;

V.Висновками експертів.

3.18.Висновком судово-медичної експертизи № 1077 від 24.05.2016 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_11 , виявлені наступні тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани лобно-тім`яної та потиличної областей зліва, синці нижньої повіки лівого ока, підщелепної області справа, садно грудної клітки. Забійні рани лобно-тім`яної та потиличної областей зліва утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися, якими могли бути металевий кийок та інші предмети; синці нижньої повіки лівого ока, підщелепної області справа, садно грудної клітки утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися. Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр. ОСОБА_11 у спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ № 11) і таким чином, могли бути заподіяні 20.04.2016 року. Забійні рани лобно-тім`яної та потиличної областей зліва, як у сукупності, так і окремо, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, згідно п. п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці нижньої повіки лівого ока, підщелепної області справа, садно грудної клітки, як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виходячи з локалізації ушкоджень гр. ОСОБА_11 був повернутий як передньою, так і задньою поверхнями свого тулуба по відношенню до напрямку дії травмуючих предметів. Поза, а також взаємне розташування потерпілої та нападаючого в цей момент могли бути різними.

3.19.Висновком судово-медичної експертизи № 1076 від 24.05.2016 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_10 , виявлені наступні тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани лобної та лобно-тім`яної областей зліва, синці лівого стегна та області правого колінного суглобу. Забійні рани лобно-тім`яної областей зліва утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися, якими могли бути металевий кийок та інші предмети; синці лівого стегна та області правого колінного суглобу утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися. Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр. ОСОБА_10 у спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ № 11) і таким чином, могли бути заподіянні 20.04.2016 року. Забійні рани лобної та лобно-тім`яної областей зліва, як у сукупності, так і окремо, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці лівого стегна та області правого колінного суглобу, як у сукупності так і окремо мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виходячи з локалізації ушкоджень, гр. ОСОБА_10 була повернена як передньою, так і лівою бічною поверхнями свого тулуба по відношенню до напрямку дії травмуючих предметів. Поза, а також взаємне розташування потерпілої та нападаючого в цей момент могли бути різними.

3.20.Висновком судово-медичної експертизи № 1020 від 19.05.2016 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_20 ( ОСОБА_5 ) виявлені наступні тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани лобної області справа, області правої надбрівної дуги, потиличної області зліва, правої виличної області, забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець повік правого ока, садна області носо-губних складок, шиї, правого передпліччя. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися, якими могли бути руки (стиснута в кулак кисть), ноги (у взутті) та інші предмети. Утворення всіх зазначених тілесних ушкоджень в результаті падіння на сходи з вертикального, або близького до такого положення малоймовірно. Виходячи з локалізації ушкоджень, гр. ОСОБА_20 ( ОСОБА_5 ) був повернутий як передньою, так і задньою поверхнями свого тулуба по відношенню до напрямку дії травмуючих предметів. Поза, а також взаємне розташування потерпілого та нападаючого (нападаючих) в цей момент могли бути різними. Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр. ОСОБА_20 ( ОСОБА_5 ) у спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ № 11) і таким чином могли бути заподіяні 20.04.2016 року. Забійні рани лобної області справа, області правої надбрівної дуги, потиличної області зліва та правої виличної області, як у сукупності, так і окремо, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець повік правого ока, садна області носо-губних складок, шиї, правого передпліччя, як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

3.21.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 465 від 27.05.2016 року, відповідно до якої: А)Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Б)Кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО. В)Кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за системою АВО. Г) На чоловічих джинсових брюках, вилучених під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Ґ) На шапці, вилученій під час огляду місця події, знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої виявлений

антиген Н, властивий як основний групі крові О з ізогемаглютинінами

анти-А та анти-В за системою АВО. Не виключається походження крові на джинсових брюках та на шапці від підозрюваного ОСОБА_5 (носія антигена Н) та виключається від потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . На чоловічій куртці та на спортивній сумці, вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої в об`єктах № 1, 2, 4, 6-8 ( маркування відділення) на куртці, № 11 - на сумці виявлений антиген Н, а в об`єктах №6-8, 11 ще ізогемаглютиніни анти-А та анти-В, властиві групі крові О з

ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО, що також не

виключає походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 . Д)На куртці в об`єкті №3 виявлені антигени В та Н, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за системою АВО, якщо кров належить однієї людині. Не виключається походження крові від потерпілої ОСОБА_10 (носія антигенів В та Н). На спортивній сумці в об`єкті №10 та на ремені від джинсових брюк, вилучених під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої виявлені антигени А,В,Н. Такі результати дослідження не виключають змішання крові від осіб з будь-якою групою крові за системою АВО, у тому числі від від потерпілих Чан Тхі Тхао (носія антигенів В та Н), Дам Суан Сон (носія антигенів А та Н), та підозрюваного ОСОБА_23 (носія антигена Н), якщо кров належить двом або більше особам.

3.22.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 472 від 02.06.2016 року, відповідно до якої: А)Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерелогічною системою АБО. Б)Кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО. В)Кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за системою АВО. Г)На 4-х марлевих тампонах зі змивами, вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини, в об`єкті №2 (маркування відділення) групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за системою АВО, що не виключає походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 Ґ) - в об`єкті №3 - виявлені антигени А та Н, властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО (якщо кров походить від однієї людини). Не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_11 (носія антигенів А та Н). Д) - в об`єктах №1, 4 - виявлені антигени А, В та Н. Такі результати дослідження не виключають змішення крові від осіб з будь-якою групою крові за системою АВО, у тому числі від потерпілих Дам Суан Сон (носія антигенів А та Н), Чан Тхі Тхао (носія антигенів В та Н) та підозрюваного ОСОБА_5 (носія антигена Н), якщо кров належить двом або більше особам.

3.23.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 476 від 03.06.2016 року, відповідно до якої: А)Кров потерпілого ОСОБА_11 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Б)Кров потерпілої ОСОБА_10 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО. В)На чоловічій футболці марки «PULO», вилученій із кімнати №2 кв. АДРЕСА_3 , під час огляду місця події, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО. Не виключається походження крові від потерпілої ОСОБА_10 (носія антигену В) та виключається від потерпілого ОСОБА_11 (носія антигену А). Г)На чоловічій футболці «Pull Shark», вилученій з кімнати №2 кв. АДРЕСА_3 , під час огляду місця події, знайдена кров людини, в об. №6,7,9,11 (маркування відділення) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_10 . Ґ)- В об. № 5,8 виявлений антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає походження врові від потерпілого ОСОБА_11 (носія антигену А). Д)- в об. № 4 виявлені антиген А та В, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_11 (носія антиген А) та Чан Тхі Тхао (носія антигену В), якщо кров походить від двох або більше осіб.

3.24.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 461 від 23.05.2016 року, відповідно до якої: А)Кров потерпілого ОСОБА_11 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Б)Кров потерпілої ОСОБА_10 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО. В)На металевому товкачику («кийок» згідно постанови), вилученому під час огляду місця, знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої в об. №1 (маркування відділення) виявлені антигени А та В, властиві групі крові АВ за системою АВО, якщо кров належить однієї людині. Такі результати дослідження не виключають

також змішання крові потерпілих ОСОБА_11 (носія антигену А), та Чан Тхі Тхао (носія антигену В), якщо кров належить двом, або більше особам. В об. № 2 виявлений антиген В, властивий групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ситемою АВО. Не виключається походження крові від потерпілої ОСОБА_10 .

3.25.Суд не обґрунтовує вирок суду Висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 265 від 25.05.2016 року, оскільки вона не містить жодних позитивних висновків, які б можливо було б використовувати для доведення або спростування обставин, які передбачені в ст. 91 КПК.

3.26.Висновки судових імунологічних експертиз, незважаючи на їх розмитість та деяким чином абстрактність, суд використовує як непрямі докази, за допомогою яких були встановлені групи крові всіх учасників конфлікт (потерпілих та обвинуваченого). В подальшому було встановлено приналежність виявлених зразків крові на речових доказах, як потерпілим так і обвинуваченому, що було необхідним задля доведення факту події правопорушення передбаченого ст. 187 КК.

4.Оцінка доказів судом.
І. Питання умислу, мотивів, мети правопорушення.

4.1.Оскільки обвинувачений не оспорював факту конфлікту з потерпілими, не оспорював місце і час суперечки, однак оспорював факт нападу з метою заволодіння майном громадян В`єтнаму та факт ініціювання такого конфлікту, відповідно суду необхідно було лише оцінити за наявними доказами які події мали місце 20 квітня 2016 року о 18 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 ? Тобто чия версія подій минулого, що була надана в судовому засіданні для дослідження - обвинуваченого чи потерпілих, є справжньою?

4.2.Вирішивши зазначені питання, суд вирішить таким чином і головні питання кримінального провадження, які передбачені у ст. 368 КПК: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа? Чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений? Чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення?

4.3.Нажаль у вказаному провадженні суд був як і у багатьох інших випадках обмежений у доказах, які б безпосередньо та об`єктивно передали картину подій, що мало місце в минулому. Головними прямими доказами були покази потерпілих та обвинуваченого.

4.4.Даючи аналіз вказаним показам, суд не може погодитись зі стороною захисту, що потерпілі надавали суду неправдиві покази. Сторона захисту дуже ретельно піддала критиці наявні в матеріалах провадження докази, при цьому на початку промови у судових дебатах зазначивши: «…емоційне сприйняття цієї події повинно опинитися за межами кримінального процесу». Погоджуючись в цілому з такою тезою, неможливо не зазначити, що стороні захисту не вдалося її дотриматись.

4.5.На всі доводи захисту щодо недовіри потерпілим, сторона не показала, а головне не довела, які розумні підстави для обмови у потерпілих обвинуваченого? Які обставини життя, чи стосунки або поведінка у спільних відносинах, могли призвести громадян В`єтнаму ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до неймовірної злоби, та найжорстокішої ненависті до людини, з метою засудження її на тривалий строк покарання?

4.6.Всі наявні докази, які були предметом дослідження суду не дають жодного приводу для думки, про те, що потерпілі мали хоча б мінімальне бажання для такої обмови. Головним у цьому питанні, є той факт, що навіть при умові мінімального знайомства з ОСОБА_5 лише тільки при обміні валюти, потерпілі загалом не знали обвинуваченого. Вони не мали спільних знайомих, спільного кола для спілкування. Навіть середовище їх життя є різним, як і віра та життєві цінності.

4.7.Доводи сторони захисту у цьому контексті є дуже емоційними та голослівними. Тут не можна не звернутись до слів ОСОБА_24 : «….я закликаю в свідки досвід і спостереження, оскільки кращий спосіб прийти до істини це вивчати речі, як вони є в дійсності, а не вирішувати, що вони такі, як ми їх уявляємо собі самі або як нас навчили уявляти їх інші»1. Факти і обставини, що були предметом судового розгляду, якщо не добавляти у них свою уяву, свідчать про вчинення ОСОБА_5 із заздалегідь спланованим планом розбійного нападу на громадян В`єтнаму.

4.8.Кожна справа залежить від конкретних фактів. Суд вважає, що в цій справі, як і загалом в житті «….дії людей кращі тлумачи їх думок»2. А дії, ОСОБА_5 показали наступне. Так, ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном, громадян В`єтнаму, заздалегідь придбав предмети і речі для маскування (окуляри, вуса, перука), з якими прибув на вул. Грушевського в м. Одесі до будинку АДРЕСА_6 , де скориставшись своїм знанням і досвідом проходу на територію житлового комплексу та проходу до будинку, вільно потрапив до нього, де здійснив розбійний напад з метою заволодіння грошовими коштами на громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які не підозрюючи незаконних дій, вільно відкрили двері нападнику у своє помешкання. У даному випадку, навіть у випадку знайомства потерпілої ОСОБА_10 з ОСОБА_5 (за версією сторони захисту), вказана обставина очевидно не впливає на юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого.

4.9.Окрім того, розбіжності, неточності та навіть за думкою сторони захисту свідомий обман (в частині не знайомства з ОСОБА_5 ) в показах потерпілого, на переконання суду є ніщо іншим ніж слабкі властивості пам`яті. Якщо ж при цьому врахувати, що потерпілим були нанесені множені тілесні ушкодження по голові металевим кийком, то втрата певних фактичних обставин є досить розумним поясненням певних помилок у показах.

4.10.В цілому покази потерпілих були послідовними та логічно зв`язаними, щодо певних подій досить детальними, незважаючи на час, що минув після скоєння правопорушення. Повнота таких показів була достатньою, задля розуміння картини події, що відбулась за участю потерпілих та обвинуваченого. Не вбачає суд у показах і будь-яких перебільшень або недомовок стосовно важливих фактичних обставин, що могло б викликати розумні сумніви у щирості потерпілих.

4.11.Додатково суд звертає увагу на поведінку потерпілих у залі судового засідання, які під час дачі показів, поводили себе дуже культурно і виважено. Не мали при надані своїх показів, жодних образливих висловлювань по відношенню до обвинуваченого. Не проявляли жодних агресивних дій та дій, що принижують честь та гідність людини. При цьому очевидно мали право на існування у душі щонайменше образи і неприязні по відношенню до ОСОБА_5 . Але головним, на думку суду стало висловлювання потерпілого ОСОБА_11 який, після певних висловлювань ОСОБА_5 та його захисника, занадто щиро та чуттєво, серед іншого, показав, що ОСОБА_5 є людиною з нечистим серцем та думками. Разом з тим, він не бажає йому зла, не бажає, будь яких компенсацій чи відшкодування, не бажає суворого покарання, лише бажає від нього каяття для самого себе. Щоб він зрозумів, що так поводитись не можна.

4.12.Тобто покази обох потерпілих є розумно переконливим доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 як за критерієм допустимості так і критеріями належності і достовірності.

4.13.Переходячи до аналізу показів обвинуваченого, суд зазначає наступне. За влучною думкою англійського юриста, судді Уільяма Уільза: «…….у випадках, коли на одну зі сторін накликається сильна підозра, вона (сторона) повинна пояснити всі обставини справи, задля власної безпеки…..»3. Оскільки сторона обвинувачення надала розумні та безсумнівні докази нападу з проникненням до житла на громадян В`єтнаму, обвинувачений повинен був надати розумні покази обставин події, що була предметом судового розгляду, виключно задля власної безпеки.

4.14.Аналізуючи доводи сторони захисту, як версію захисту, в тому числі які викладені у висновку фахівця 01/02-Ф від 08.03.2021 року про дивний світогляд обвинуваченого ОСОБА_5 , а також, що в силу притаманних йому особистісних, індивідуально-психологічних особливостей в нього є підвищена схильність до фантазування, суд вважає, що такі доводи не витримують жодної критики. Здоровий глузд та звичайний життєвий досвід, без будь яких юридично-казуїстичних положень, надає право на висновок про те, що правова позиція обвинуваченого є неспроможною. Звичайна розумна людина (в англо-американському праві «розумна людина reasonable man», визначається як «звичайний громадянин, іноді, якого називають людина з автобусу»4) не збирається в пункт обміну грошових коштів, при цьому конспіруючись за допомогою перуки, вус та окулярів. Звичайна розумна людина, не буде їхати майже через все місто на таксі задля обміну валюти лише тому, що на сумі в 300 доларів США, він зможе заощадити 600 гривень (зі слів обвинуваченого) та при цьому мати при собі металевий кийок. З урахуванням витрат на таксі, таке заощадження очевидно могло бути навіть менше 400 гривень.

4.15.Така версія обвинуваченого, видається звичайною та такою, яка може мати місце будь з ким з людей, тобто іншими словами є нормальною і навіть природною для поведінки людини, нажаль є такою тільки для сторони захисту. Суд навпаки вважає, що версія обвинуваченого настільки неправдоподібна, що не заслуговує навіть на спростування, оскільки як існують речі, які не підлягають доказуванню (існування сонця і луни, дня і ночі, зими і літа), так і не можливо спростувати неімовірне. Тобто оскільки в справах юридичних фактів, неможливе означає тільки неймовірне «на самому високому рівні», доводи які представлені обвинуваченим є саме такими «на самому високому рівні» неймовірними подіями життя, які важко собі уявити.

4.16.Не добавляє правдивості і щирості у показах обвинуваченого, його первинні дії після затримання за підозрою у скоєнні вказаного правопорушення. Якщо людині не має чого приховувати, якщо людина, має лише щирі та чесні думки і має намір доводити свою позицію неупереджено, вона не буде називатись чужим ім`ям і чужим прізвищем. Як відомо, ОСОБА_5 після затримання його співробітниками поліції назвався ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таку ж лінію поведінки він обрав і під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у слідчого судді 22 квітня 2016 року, назвавшись ОСОБА_20 . Якщо припустити, що ОСОБА_5 недовіряв співробітникам поліції, то у суді, перед слідчим суддею, він повинен був бути щирим, надавши вичерпні пояснення своєї поведінки і своїх дій. Однак лінія поведінки останнього на найважливіших етапах розслідування, більше схожа на роль Тартюфа.

4.17.Таким чином, суд стверджує, що ОСОБА_5 діяв виключно з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї поведінки, її протиправність. Він очевидно розумів, що посягає на сформований в суспільстві майновий порядок, порушує права та інтереси власників майна. Він також розумів, що бажає звернути на власну користь чуже майно (грошові кошти) і що в нього не має не дійсного, не передбачуваного права на таке майно. Вольовим моментом умислу, у даному випадку було бажання вчинити такі незаконні дій задля корисної мети. Застосування насилля, було засобом подавити волю потерпілих до супротиву, задля досягнення своїх злочинних намірів. Відповідно мотивом була звичайна людська користь. Бажання збагатитись у досить швидкий спосіб. У час виникнення таких думок, можливо ОСОБА_5 , вважав такий спосіб найпростішим засобом для досягнення своїх амбітних цілей. Натомість про моральні та духовні цінності він не зважав. Метою було заволодіння майном потерпілих.

4.18.Відповідаючи на поставлені вище питання, суд стверджує, що мав місце злочин передбачений ч. 3 ст. 187 КК за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникнення у житло. Вказаний злочин вчинив обвинувачений ОСОБА_5 . Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, доведена поза будь-яким розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які викладені вище у вироку суду.

ІІ.Аналіз та синтез доводів сторони захисту щодо недопустимості доказів.

4.19.Сторона захисту, як зазначено судом вище детально піддала критиці всі зібрані стороною обвинувачення докази. Нажаль основною стратегією захисту стала процедурна деконструкція доказових фактів, а саме породження сумнівів у суду в допустимості доказів, в зв`язку з порушенням кримінального процесуального закону, що було допущено органом досудового розслідування. Колегія суддів переконана, що абсолютизація процесуальної форми, часом суперечить здоровому глузду та в ряді випадків не забезпечує ані захист прав громадян, ані достовірність одержуваної інформації.

4.20.Треба розуміти, що кожне процесуальне порушення, має свою правову природу і повинно розглядатись судами, з урахуванням певних індивідуальних аспектів у кожному провадженні окремо. На правову думку судді у такому випадку повинно впливати не формальне порушення закону, а зміст такого порушення та в певних випадках наслідки як для держави і суспільних відносин так і для окремого громадянина.

4.21.Так, складання протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення без перекладача на рідну мову, та на українській мові, з використанням юридичної термінології від потерпілого ОСОБА_11 , який є громадянином В`єтнаму, на думку суду не є порушенням КПК, яке здатне призвести до визнання недопустимим вказаного протоколу, оскільки як встановлено під час судового розгляду, громадянин Дам ОСОБА_14 на достатньому рівні здатний висловити свої думки на російській мові щодо обставин свого життя та подій, що з ним мали місце. Сам протокол складений посадовою особою поліцію (слідим), а тому по-перше складений на державній мові, по-друге з термінологією, якою володіє особа, яка складає документ. Суд вважає, що такий процес є як законним так і об`єктивним. Законним, тому що складається процесуальний документ посадовою особою яка на його складання має право, об`єктивним, оскільки будь-який документ містить частково культурну та інтелектуальну складову особи, яка його складає. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення слід відрізняти від заяви про злочин, яка складається безпосередньо фізичною особою, яка потерпіла від злочину.

4.22.Щодо мови спілкування, суд зазначає наступне. Стаття 68 КПК, не встановлює суворі обмежувальні вимоги при залучені будь-якою стороною перекладача. Це досить очевидно, оскільки у даному випадку, саме слідчий повинен вирішувати питання залучення перекладача, за наявності до того такої необхідності /ч. 1 ст. 68 КПК/. На наше переконання, головним критерієм у такій необхідності повинно бути не допустимість порушення прав будь-якої людини. У вказаному провадженні сторона захисту не показала, яким правам та якій особі могла бути завдана шкода, від не залучення перекладача потерпілій особі на етапі звернення із заявою про злочин, коли самі потерпілі підтвердили у суді як факт злочину проти них так і факт звернення за захистом до поліції. Таким чином, суд не встановлює у процедурі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та складання відповідного протоколу будь-яких порушень КПК.

4.23.Даючи оцінку доводам захисту, щодо визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події 20.04.2016 року, суд звертає увагу на той, факт, що місцем огляду дійсно була як квартира АДРЕСА_3 так і майданчик перед квартирою у парадній будинку, де відбувалось затримання ОСОБА_5 . Дозвіл на огляд квартири був наданий гр. ОСОБА_11 , який там мешкав. Всі ознаки злочину, на той час свідчили про те, що ОСОБА_11 разом із ОСОБА_10 щонайменше були постійними користувачами помешкання де відбулось правопорушення. Закон встановлює вимоги щодо проникнення до житла лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє /ч. 1 ст. 233 КПК/. На час вчинення злочину, саме ОСОБА_11 та ОСОБА_10 володіли вказаною квартирою. Відповідно підстав ставити під сумнів законність дій слідчого при здійсненні огляду місця події не має.

4.24.Що стосується огляду майданчику перед квартирою та вилучення речей і предметів з вказаної оглядової території, суд вважає, що закон не вимагає у такому випадку будь-якого дозволу, оскільки зазначена територія є місцем загального користування. Суд також вважає, що не було слідчим допущено і порушень п. 9 Інструкції «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженого спільним наказом державних органів від 27.08.2010 року, при вилучені речових доказів з місця події, у вигляді не опечатування таких доказів та не підписання бірок підписами понятих. Про вказаний факт об`єктивно свідчить кожна дослідницька частина судових імунологічних експертиз Одеського бюро судово-медичної експертизи № 465 від 20-27 травня 2016 року; № 472 від 02 червня 2016 року; № 476 від 03 червня 2016 року; № 461 від 23 травня 2016 року. Для прикладу в судово імунологічній експертизі № 461 від 23.05.2016 року зазначено, серед іншого: «Речові докази в одній заклеєній коробці доставив помічник слідчого ОСОБА_25 . Цілісність упакування не порушена». Далі «Картонна коробка червоного кольору із-під взуття, розмірами 28х14,5х10 см, заклеєна скотчем та білим аркушем паперу з написом від руки синіми чорнилами: 20.04.16. Хмельниц. ВП г. Одеса ОМП по факту разбойного нападения по адресу АДРЕСА_7 . Изъято: молоток для отбивки мяса, рукоять от сту…(толкучка) Понятые: 1…2… СО … Спец…» - 4 підписи.

4.25.Суд не використовує у якості доказу протокол огляду предметів, на який посилається адвокат, оскільки вказаний доказ нічого не доводить і не спростовує. Суд використовує як доказ фактів і обставин правопорушення безпосередньо речові докази, які були дослідженні в судовому засіданні та які викладені вище у вироку суду. Оскільки судом не встановлено будь-яких порушень під час їх виявлення і вилучення в ході огляду місця події, суд вважає доводи сторони захисту щодо не допустимості таких речових доказів у доказування неспроможними.

4.26.Не визнає суд недопустимим доказом також і висновки судових імунологічних експертиз № 461 та № 465, оскільки зразки крові відбирались відповідно до постанов слідчого в Одеському слідчому ізоляторі № 21, за згодою обвинуваченого. Окрім того, жодних заперечень щодо такого вилучення та порушення процедури вилучення під час досудового розслідування ОСОБА_5 не заявлялось. Як і не заявлялось про це під час судового розгляду. Захисник лише звертаючись із клопотанням про визнання таких доказів недопустимими, послався на сухий факт певного порушення КПК.

4.27.Навіть при наявності порушення процедури вилучення, в розумінні ст. ст. 245, 241 КПК, суд не вважає, що таке порушення здатне призвести до визнання похідних доказів недопустимими, саме у вказаній справі. Як зазначено вище у вироку, сторона захисту заявляючи про порушення форми отримання зразків крові для експертного дослідження не зазначає, яким чином таке порушення призвело до порушення прав обвинуваченого. Які саме права обвинуваченого були порушенні, при недодержанній процедурі освідування. Суд вважає, що допустимість доказів повинна забезпечувати баланс між вимогами процесуальної форми як гарантії законності і усунення можливостей для перетворення законності в формалізм. У даному випадку, при наявних фактичних обставинах та відсутності будь-яких відомостей про порушення прав обвинуваченого на стадії досудового розслідування, а також з урахуванням змісту формального порушення (якщо воно дійсно є), суд не вважає такий спосіб захисту допустимим і розумним.

4.28.У будь-якому випадку, навіть при визнанні факту порушення форми отримання біологічних зразків від обвинуваченого і як наслідок визнання таких судових експертиз, як похідних доказів недопустимими у майбутньому іншими судовими інстанціями, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена іншими допустимими, належними та достатніми доказами, які викладені вище у вироку суду (покази потерпілих, свідка, документи докази, судові експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень).

4.29.Визнавши проведення огляду місця події 20.04.2016 року у квартирі АДРЕСА_3 та на майданчику біля квартири в парадній будинку законною слідчою дією, суд відповідно не знаходить підстав для визнання похідних доказів судово медичних експертиз № 472 та № 476 недопустимими доказами.

4.30.Суд також не визнає як суттєву помилку слідчого в даті при складанні протоколу огляду предмету 09 травня 2016 року, яким були оглянуті вилучені під час огляду місця події 20.04.2016 року речові докази, які відповідно до судових експертиз повинні були з 4-12 травня 2016 року знаходитись на відповідних експертних дослідженнях. Суд сприймає вказану помилку як технічну, оскільки є очевидним не можливість проведення судовим експертом дослідження без речових доказів, як предметів дослідження. Окрім того, як зазначено вище, суд не обґрунтовує вирок протоколом огляду предметів.

4.31.Вирішуючи питання, щодо тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 , судом об`єктивно встановлено, що їх спричинення мало місце після скоєння останнім розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Як свідок ОСОБА_17 так і свідок ОСОБА_18 повідомили суду, що ОСОБА_5 наносили тілесні ушкодження вже під час затримання на майданчику біля квартири та у парадній будинку. На крики про допомогу потерпілим вибігло багато сусідів, громадян В`єтнаму, які і відреагували на призиви про допомогу саме шляхом активних насильницьких дій. При наявних обставинах, взагалі мова не іде про будь-яку необхідну оборону, оскільки особами, які здійснювали затримання ОСОБА_5 не було допущено перевищення необхідних меж такої оборони.

4.32.Суд також критично оцінює висновки спеціаліста № 01/2019 від 24.05.2019 року та № 02/2019 року від 24.05.2019 року, які проведені спеціалістом в галузі судово-медичної експертизи ДП «ГРП АСМУ» в Київській області ТОВ ГРП АСМУ, та якими поставлені під сумнів висновки судово-медичних експертиз проведених КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1077 від 25.05.2016 року та № 1076 від 24.05.2016 року.

4.33.Так, для роз`яснення висновку експерта, судом був проведений в порядку ст. 356 КПК допит судово-медичного експерта відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КУ «ООБСМЕ» ОСОБА_19 . Покази експерта викладені вище у вироку. Аналізуючи вказані покази, суд зазначає, що експерт мотивував свій висновок в частині характеру ушкоджень їх наслідками та наявністю ран у потерпілих, які ушиті вузловими швами, що і вимагає за відповідними «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» № 6 від 17.01.1995 року, визначити їх як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

4.34.Натомість вивченням висновків спеціаліста, що надані стороною захисту, можливо прийти до думки, що вказані висновки є лише певними умовиводами, певними думками особи, хоча і з медичною освітою та навіть можливо з відповідним досвідом судово-медичної діяльності, однак довільні за змістом. Не мають такі висновки розумної дослідної частини, докладного опису процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, що застосовувались. Не містять висновки і аналізу наявних медичних документів. Фактично такі висновки є так би мовити ревізією наявних судових експертиз, з умовиводом: «про не можливість надання об`єктивної та обґрунтованої відповіді на питання про характер, механізм утворення та давність утворення ран на потерпілих, оскільки такі висновки в експертизі не обґрунтовані об`єктивними медичними даними».

4.35.Суд вважає, що така позиція спеціаліста є голослівною. Відповідно до висновків судово-медичного експерта ОСОБА_19 , ним особисто проведений огляд обох потерпілих громадян В`єтнаму ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Відповідно експерт безпосередньо мав змогу оцінити наявні на тілі людини ушкодження. Окрім того, в його розпорядженні була медична документація з відповідних медичних установ, з фіксацією таких тілесних ушкоджень. Тобто підстав ставити під сумнів відповідні судово-медичні експертизи у відношенні обох потерпілих очевидно не має.

4.36.Окрім того, наданим стороною захисту висновкам спеціаліста, не вистачає гарантії, у вигляді попередження особи про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК за завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста. Без відповідної гарантії, доводи викладені у висновках, мають щонайменше не переконливий вигляд.

4.37.Доводи сторони захисту щодо слідчих експериментів, на думку суду є також такими, що не відповідають встановленим фактичним обставинам.

4.38.Так, протоколи слідчого експерименту від 13.06.2016 року за участю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є такими, які відповідають вимогам ст. ст. 107, 223, 240 КПК. Необхідно зазначити, що у даній слідчій дії, протокол як засіб фіксації є головним процесуальним документом. Фіксація слідчої дії за допомогою відеозапису є лише правом слідчого. Така відеофіксація з аудиозаписом, буде додатковою гарантією від свідомих порушень органу досудового розслідування під час слідчої дії. Відповідно протокол загалом відповідає вимогам ст. 107 КПК. Не зазначенням в ньому особи, яка здійснює відеозапис, а також характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведені процесуальної дії, умови та порядок їх використання, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 107 КПК, лише може призвести до виключення такого відеозапису з числа доказів. Натомість не надає право на визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки додаткова форма фіксації процесуальної дії не може вплинути на зміст всієї слідчої дії, в тому числі і тому, що описова частина протоколу відповідає вимогам КПК, а саме містить послідовність дій слідчого і учасників процесу; а отримані в результаті процесуальної дії відомості, є важливими для кримінального провадження.

4.39.Що стосується відсутності добровільної згоди володільця квартири на проведення в житлі слідчого експерименту, суд також вважає, що така згода очевидна існує, навіть при відсутності її у письмовому вигляді. В судовому засіданні, потерпілі повідомили, що добровільно надали згоду працівникам поліції на проведення слідчого експерименту за місце свого проживання.

4.40.Суд також критично оцінює опис стороною захисту послідовності дій як потерпілих і перекладача під час слідчого експерименту так і слідчого. Не погоджуючись з таким трактуванням дій всіх учасників слідчої дії, які зафіксовані на відеозаписі, суд зазначає, що обставини життя не можуть відповідати юридичній формі визначеній у законі, навіть в тому вигляді, як її сприймають професійні юристи. Певні недоліки у спілкуванні, у мові і її перекладу, а також у рухах осіб, що зафіксовані на відеозапису слідчої дії, є частиною реального буття. Такі дії, очевидно не можуть суворо відповідати формі, яка визначена у законі. Головним напевно повинно бути дотримання певних критеріїв розумної поведінки, яка б відповідала як нормам закону так і звичайному здоровому глузду. Суд не побачив у відеозаписах будь-яких порушень вимог КПК в діях учасників слідчого експерименту, які б могли свідчити про умисне та свідоме спотворення фактичних обставин такої слідчої дії. Тим більше не має таких підстав вважати, у випадку не фіксування на відео певної частини слідчої дії. Суд вважає, що деякі відхилення від суворої форми проведення слідчого експерименту, не дають підстав для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом.

5.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
5.1.Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

5.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом також не встановлено.

6.Мотиви призначення покарання.
6.1.Призначаючи покарання ОСОБА_5 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. При цьому суд враховує окрім відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, його характер та мотиви, особу винного, його вік та обставини життя.

6.2.Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Має середню спеціальну освіту. За спеціальністю не працює. Працює різноробочим на заводі «Шустов». Своєї сім`ї не створив, дітей не має. Зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

6.3.Суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 привело до скоєння вказаного правопорушень відсутність виховання та освічення. Іммануїл Кант стверджував, що « ОСОБА_26 це вихід людини зі стану свого неповноліття, в якому він знаходиться з власної вини. Неповноліття - є нездатністю користуватися своїм розумом без керування з боку когось іншого»5. Тобто людина завжди повинна прагнути до змін у своєму житті на краще, вона повинна завжди навчатися не для інших, а для себе. При цьому такі зміни не повинні бути аморальними або направлені на порушення законів чи пристойності. Неодноразово суд у судових рішеннях зазначав6, що ставлення особи до власної особистості, яке виражається у формуванні світогляду, внутрішньої духовної культури, розстановки життєвих пріоритетів, ціннісні орієнтації і виховання є обов`язковою складовою виховання кожної людини. Відсутність рішучості і мужності змінити своє життя, а також бажання отримати легкі гроші таким морально низьким шляхом, об`єктивно показують ставлення обвинуваченого до суспільства та до інших людей. Суд вважає, що обвинувачений створюючи образ порядної та шляхетної людини, нажаль не володіє жодними чеснотами, які притаманні звичайній особі. Обставини правопорушення, те, що обвинувачений вочевидь розраховував на швидке та безперешкодне отримання незаконної вигоди за допомогою людської довірливості та слабкості, свідчать на думку суду про схильність останнього до вчинення умисних, корисливих злочинів.

6.4.Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі зв`язане з позбавленням волі, із конфіскацією майна.

6.5.При призначенні покарання, суд враховує, що підстав для застосування положень ст. 69 КК не існує. Разом з тим, суд вважає, що досить молодий вік обвинуваченого (на час вчинення правопорушення обвинуваченому було 20 років, на час постановлення вироку суду 26 років), а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, надають право суду на призначення мінімального строку основного покарання передбаченого у санкції ч. 3 ст. 187 КК. Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

7.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
7.1. Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2.Речові докази

1)куртка коричневого кольору; шапка чорного кольору; сумка чорно-синього кольору; металевий кухонний молоток; металевий кийок (кухонна товкучка); перука, рижого кольору, вуса рижого кольору, окуляри; футболка білого кольору, марки «PULO»; футболка білого кольору, марки «Pull Shark»; мобільний телефон марки «BRAVIS», чорного кольору; джинсові штани, синього кольору та ремінь чорного кольору, відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК підлягають знищенню, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано.

Запобіжний захід.

7.3.Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить з наступного.

7.4.Під час судових дебатів прокурор висловив свою правову позицію, щодо необхідності застосування до обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

7.5.Розуміючи, що ОСОБА_5 юридично вважається особою невинною, в понятті презумпції невинуватості, допоки вирок суду не набрав законної сили, суд не позбавляє обвинуваченого думки і права на оскарження даного судового рішення. Натомість вважає, за необхідне, при реалізації судової влади на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК, імперативно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту у залі судового засідання.

7.6.Застосування такого заходу до обвинуваченого у даному провадженні є гарантією виконання вироку суду в частині відбуття досить суворого покарання.

7.7.Така думка суду випливає з поведінки обвинуваченого, його нещирості та певним чином лукавства, яке було виявлено за результатами дослідження доказів. Суд не впевнений у бажанні обвинуваченого після постановлення такого вироку у продовжувані юридичної боротьби законними засобами. Окрім того, сам строк покарання (який є достатньо великим) у вигляді позбавлення волі є таким, що може призвести навіть саму сміливу людину до малодушності у вигляді переховування від правосуддя і відбуття призначеного судом покарання. В свою чергу сторона захисту та сам обвинувачений не надали розумних гарантій достойної поведінки особи, у випадку знаходження під більш м`якими заходами контролю держави до апеляційного перегляду вироку суду. При наданні таких гарантій, апеляційний суд має право на стадії підготовки до апеляційного розгляду змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

7.8.Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд допускає в цій частині негайне виконання вироку.

7.9.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_5 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, із конфіскацією майна.

1.2.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.3.До набрання вироком суду законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

1.4.Взяти під варту обвинуваченого ОСОБА_5 негайно у залі суду.

1.5.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням відповідно до ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за періоди з 20.04.2016 року по 29.04.2016 року та з 26.05.2016 року по 01.06.2016 року.

1.6.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду відповідно до ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за періоди з дня затримання за вказаним вироком тобто з 13.09.2021 року по день набрання законної сили вироком суду.

1.7.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2016 року, а саме з: 1)куртки коричневого кольору; шапки чорного кольору; сумки чорно-синього кольору; металевого кухонного молотка; металевого кийка (кухонної товкучки); перуки, рижого кольору, вусів рижого кольору, окулярів; футболки білого кольору, марки «PULO»; футболки білого кольору, марки «Pull Shark»; мобільного телефону марки «BRAVIS», чорного кольору; джинсових штанів, синього кольору та реміню чорного кольору.

1.8.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.9.Речові докази 1) куртка коричневого кольору; шапка чорного кольору; сумка чорно-синього кольору; металевий кухонний молоток; металевий кийок (кухонна товкучка); перука, рижого кольору, вуса рижого кольору, окуляри; футболка білого кольору, марки «PULO»; футболка білого кольору, марки «Pull Shark»; мобільний телефон марки «BRAVIS», чорного кольору; джинсові штани, синього кольору та ремінь чорного кольору, відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК знищити, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано.
1.10.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.11.В частині застосованого запобіжного заходу (тримання під вартою) і затримання обвинуваченого у залі судового засідання, вирок суду відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК підлягає негайному виконанню, до набрання законної сили вироком.

1.12.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.13.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: Суддя: Суддя:

/ ОСОБА_1 / / ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 /

[1] Джон Лок «Досвід про людське розуміння» 1671-1686 р.р., Твори у трьох томах. Видавництво «Думка», 1985 рік. Том 1 на 621 стр. Книга друга, Глава 11, п. 15, С. 211; та Книга перша, Глава 3, п. 3, С. 116.

[2] Уільям Уільз «Досвід теорії непрямих доказів», 1838 рік, переклад здійснений у Москві у 1864 році, Видавництво А. Унковського, С. 144.

[3] Elizabeth A. Martin. Oxford Dictionary of Law. Oxford, 1997.P.383.

[4] Іммануїл Кант, Стаття «Відповідь на питання: що таке освічення (просвещение)?», 1784 р. Твори в 6 томах, Том 6 на 737 стр., Видавництво «Думка», М. 1966 р., С. 27.

[5] 1)Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2020 року, Справа № 518/106/16-к, провадження № 1кп/521/93/20, п. 6.5. 2) Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 року, Справа № 518/21568/19, провадження № 1кп/521/496/21, п. 6.4.

1 Джон Лок «Досвід про людське розуміння» 1671-1686 р.р., Твори у трьох томах. Видавництво «Думка», 1985 рік. Том 1 на 621 стр. Книга друга, Глава 11, п. 15, С. 211.

2 Джон Лок «Досвід про людське розуміння» 1671-1686 р.р., Твори у трьох томах. Видавництво «Думка», 1985 рік. Том 1 на 621 стр. Книга перша, Глава 3, п. 3, С. 116.

3 Уільям Уільз «Досвід теорії непрямих доказів», 1838 рік, переклад здійснений у Москві у 1864 році, Видавництво ОСОБА_27 , С. 144.

4 Elizabeth A. Martin. Oxford Dictionary of Law. Oxford, 1997.P.383.

5 Іммануїл Кант, Стаття «Відповідь на питання: що таке освічення (просвещение)?», 1784 р. Твори в 6 томах, Том 6 на 737 стр., Видавництво «Думка», М. 1966 р., С. 27.

6 1)Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2020 року, Справа № 518/106/16-к, провадження № 1кп/521/93/20, п. 6.5. 2) Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 року, Справа № 518/21568/19, провадження № 1кп/521/496/21, п. 6.4.