г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2356/18
Номер провадження 1-кп/213/21/21
В И Р О К
Іменем України

22 вересня 2021 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

приймали участь

потерпілий - ОСОБА_8 ,

цивільний позивач ОСОБА_9 ,

представник Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000949 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова вища, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одружений, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 22.07.2017 приблизно о 21:30 годині, перебуваючи у громадському місці біля будинку АДРЕСА_5 , де під час відпочинку зі своїми знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 почав штовхатись з ОСОБА_11 та валити один одного на землю. Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 привернули увагу неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які йшли їм назустріч по тротуару. Підійшовши ближче, ОСОБА_8 з метою припинення порушення громадського порядку з боку ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , зробив їм зауваження, попросивши припинити бійку та надати можливість йому та його друзям вільно пройти далі. Однак ОСОБА_5 , об`єднавшись із ОСОБА_6 , єдиним спільним злочинним умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку із хуліганських мотивів, поєднаним із застосуванням насильства, підійшли до ОСОБА_8 ,з метою самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, проявляючи неповагу до суспільства та демонструючи при цьому свою перевагу над неповнолітніми, стали висловлюватися в його адресу грубою нецензурною лайкою, не даючи йому можливості пройти далі за напрямком його руху. Після чого ОСОБА_5 , проявляючи особливу зухвалість, безпричинно, раптово вдарив ОСОБА_8 кулаком правої руки в ліву частину щелепи, від якого останній впав на землю. В цей час неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 побігли до парку ім. Савицького, де проходила літня дискотека, щоб покликати когось на допомогу. Піднявшись на ноги, неповнолітній ОСОБА_8 , намагаючись втекти від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , почав бігти в парк ім. Савицького, при цьому привертаючи увагу перехожих, які відпочивали у парку, для надання йому допомоги.

Однак ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії разом із невстановленою слідством особою, переслідуючи умисел на продовження хуліганських дій відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , наздогнали останнього на тротуарній доріжці біля входу на літній майданчик дискотеки, та, виявляючи зневагу до осіб, які відпочивали у парку ім. Савицького, де проходив масовий захід літня дискотека. ОСОБА_6 , ігноруючи правила та норми поведінки в суспільстві, супроводжуючи свою поведінку зухвалими діями, підґрунтям яких була самовпевненість, зі значною силою, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область його правої частини щелепи, від чого останній впав на землю. Піднявшись з землі, ОСОБА_8 знову намагався втекти від нападників по галявині парку ім. Савицького в бік вул. Панаса Мирного, однак на галявині біля літнього майданчика дискотеки його знову наздогнали ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та разом із невстановленою слідством особою продовжили побиття ОСОБА_8 , нанісши йому декілька ударів по голові, тулубу та ногам, таким чином спричинивши неповнолітньому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи в області 4,3 зубів праворуч і в області 7-го зубу ліворуч, які згідно висновку експерта № 1832 від 23.07.2017, виданого Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Крім цього, ОСОБА_5 22.07.2017 приблизно о 21:30 годині, під час вчинення спільно із ОСОБА_6 хуліганських дій відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , спричинили останньому тілесні ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , раптово вдарив неповнолітнього ОСОБА_8 кулаком правої руки в ліву частину щелепи, від якого останній впав на землю. Піднявшись на ноги, неповнолітній ОСОБА_8 , намагаючись втекти від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , почав бігти в парк ім. Савицького.

Однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наздогнали неповнолітнього ОСОБА_8 на тротуарній доріжці біля входу на літній майданчик дискотеки, де ОСОБА_6 зі значною силою умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область його правої частини щелепи, від чого останній впав на землю. В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неповнолітньому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи в області 4,3 зубів праворуч і в області 7-го зубу ліворуч, які згідно висновку експерта № 1832 від 23.07.2017, виданого Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

ОСОБА_6 22.07.2017 приблизно о 21:30 годині, перебував у громадському місці біля будинку АДРЕСА_5 , під час відпочинку зі своїми знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , де останні почали штовхатись та валити один одного на землю. Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 привернули увагу неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які йшли їм назустріч по тротуару. Підійшовши ближче, ОСОБА_8 з метою припинення порушення громадського порядку з боку ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , зробив їм зауваження, попросивши припинити бійку та надати можливість йому та його друзям вільно пройти далі. Однак ОСОБА_5 , об`єднавшись із ОСОБА_6 єдиним спільним злочинним умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку із хуліганських мотивів, поєднаного з застосуванням насильства, підійшли до ОСОБА_8 з метою самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, проявляючи неповагу до суспільства та демонструючи при цьому свою перевагу над неповнолітніми, стали висловлюватися в його адресу грубою нецензурною лайкою, не даючи йому можливості пройти далі за напрямком його руху. Після чого ОСОБА_5 , проявляючи особливу зухвалість, безпричинно, раптово вдарив ОСОБА_8 кулаком правої руки в ліву частину щелепи, від якого останній впав на землю. В цей час неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , побігли до парку ім. Савицького де проходила літня дискотека, щоб покликати когось на допомогу. Піднявшись на ноги, неповнолітній ОСОБА_8 , намагаючись втекти від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , почав бігти в парк ім. Савицького, при цьому привертаючи увагу перехожих, які відпочивали у парку, для надання йому допомоги.

Однак ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії разом із невстановленою слідством особою, переслідуючи умисел на продовження хуліганських дій відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , наздогнали останнього на тротуарній доріжці біля входу на літній майданчик дискотеки, та, виявляючи зневагу до осіб, які відпочивали у парку ім. Савицького, де проходив масовий захід літня дискотека. ОСОБА_6 , ігноруючи правила та норми поведінки в суспільстві, супроводжуючи свою поведінку зухвалими діями, підґрунтям яких була самовпевненість, зі значною силою умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область його правої частини щелепи, від чого останній впав на землю. Піднявшись з землі, ОСОБА_8 знову намагався втекти від нападників по галявині парку ім. Савицького в бік вул. Панаса Мирного, однак на галявині біля літнього майданчика дискотеки, його знову наздогнали ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та разом із невстановленою слідством особою продовжили побиття ОСОБА_8 , нанісши йому декілька ударів по голові, тулубу та ногам, таким чином спричинивши неповнолітньому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи в області 4,3 зубів праворуч і в області 7-го зубу ліворуч, які згідно висновку експерта № 1832 від 23.07.2017, виданого Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Крім цього, ОСОБА_6 22.07.2017 приблизно о 21:30 годині, під час вчинення спільно з ОСОБА_5 хуліганських дій відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , спричинили останньому тілесні ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , раптово вдарив неповнолітнього ОСОБА_8 кулаком правої руки в ліву частину щелепи, від якого останній впав на землю. Піднявшись на ноги неповнолітній ОСОБА_8 , намагаючись втекти від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , почав бігти в парк ім. Савицького.

Однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наздогнали неповнолітнього ОСОБА_8 на тротуарній доріжці біля входу на літній майданчик дискотеки, де ОСОБА_6 із значною силою, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область його правої частини щелепи, від чого останній впав на землю. В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неповнолітньому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи в області 4,3 зубів праворуч і в області 7-го зубу ліворуч, які згідно висновку експерта № 1832 від 23.07.2017, виданого Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

В судовому засіданні 11.08.2020 обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково, суду пояснив, що коли вони виходили з дискотеки, він йшов позаду метрів на 30 від ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які почали гратися на тротуарі, ще позаду йшов ОСОБА_17 з дівчиною. На зустріч їм йшла невідома їм раніше компанія (чоловік 5-6), один з них підійшов до ОСОБА_18 та щось сказав останньому, ОСОБА_18 встав та лівою рукою махнув, ОСОБА_8 упав під будинок, потім встав та одразу почав робити прохід в ноги (прийом у боротьбі), що у нього не вийшло. ОСОБА_19 , взявши ОСОБА_8 за шию, сів на землю. В цей час всі побігли в різні боки, та коли ОСОБА_20 відпустив ОСОБА_8 , останній також одразу побіг до парку ім.Савицького.

Пояснив, що він деякий час шукав куди всі побігли, коли дійшов до парку, то побачив ОСОБА_21 , ОСОБА_8 та ще трьох осіб, які їх обступили, це було в парку біля другої лавки. Він підійшов туди, там був конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_21 , з`ясовували чи будуть вони битись, весь натовп був агресивно налаштований до ОСОБА_8 . В той момент коли відбувалась сварка, не пам`ятає через що, він наніс удар в ділянку лицевої кістки правою рукою, нижньою частиною долоні, на що ОСОБА_8 схопився за обличчя та побіг. Через деякий час в іншому місці була ще бійка, де ОСОБА_21 бив ОСОБА_8 . Під час бійки ОСОБА_22 закрив собою ОСОБА_8 , щоб захистити, після чого потерпілий встав та побіг.

В судовому засіданні 07.09.2021 при допиті після зміни обвинувального акту прокурором, пояснив, що ударів він не наносив, коли почалась в парку потасовка, він відштовхнув потерпілого, він бачив як наносив удари ногами та руками ОСОБА_23 , після бійки потерпілий пішов, та оскільки бійка завершилась, він також пішов до дому.

В судових дебатах вину визнав частково, приніс свої вибачення потерпілому. Цивільний позов визнав частково.

В судовому засіданні 11.08.2020 обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково, пояснив, що влітку 2017 року, ввечері близько десяти годин, все відбувалось біля дискотеки, повз яку вони проходили, де грала музика та було багато людей різного віку. Вони йшли з ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , та якоюсь дівчиною біля будинку по вулиці Панаса Мирного. ОСОБА_27 при цьому йшов передостанній, ОСОБА_17 з дівчиною йшли позаду, він йшов попереду, всі були тверезі.

Він почав гратись з ОСОБА_25 , та відчув, що його хтось чіпає, підняв голову, і побачив біля себе чотири чоловіка, ОСОБА_8 стояв ближче всіх. Він зрозумів, що тут щось не те. Також зазначив, що він нікого не бив, а просто відштовхнув від себе, від чого ОСОБА_8 впав під будівлю, та він відчув прохід в ноги, опираючись, взяв його за шию, не бив його. В цей час ОСОБА_22 ударив його у спину, після чого він відчув, як руки слабшають, ОСОБА_8 його відпустив, та сказав його товаришам, щоб забрали його від нього, після чого ОСОБА_8 кудись побіг. Десь хвилин через 20 в парку зустрів ОСОБА_21 та ОСОБА_6 , з якими пішли додому.

В судовому засіданні 07.09.2021 при допиті після зміни обвинувального акту прокурором, пояснив, що удари потерпілому він не наносив, а відштовхнув потерпілого рукою в обличчя, оскільки той був занадто близько до нього. Удари потерпілому наніс ОСОБА_22 , ліктем у спину, в той час як потерпілий тримав його за ноги, коли він тримав його за шию. До танцмайданчику він не підходив, зазначив, що надані ним раніше показання, він підтверджує.

В судових дебатах вину визнав частково, приніс свої вибачення потерпілому. Цивільний позов визнав частково.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими вини у скоєнні інкримінованих їм правопорушеннях, про винуватість останніх суд робить висновок, виходячи з наступних доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , який на час подій був неповнолітнім, допитаний у присутності законного представника та педагога, суду пояснив, що з обвинуваченими він раніше не був знайомим. Ввечері 22 липня 2017 року він йшов по вулиці біля будинку 2 по вул. Панаса Мирного з друзями ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , назустріч їм йшла компанія хлопців, які гучно розмовляли, лаялись між собою, а два хлопці штовхали один одного, і заважали їм пройти. Він зробив їм зауваження, попросив припинити бійку та надати можливість пройти далі, але ОСОБА_5 вдарив його по обличчю правим кулаком в ліву частину нижньої щелепи, від якого він впав на землю і відчував, що ті хлопці продовжують йому наносити удари, свідомість при цьому він не втрачав. Після удару в ліву частину щелепи він відчув, як щелепа тріснула, зуби почали рухатися в ротовій порожнині та відчув смак крові. Він підвівся і почав тікати в сторону парку, де була дискотека. Під час цього йому наніс удар рукою в спину ОСОБА_22 . Згодом його наздогнав ОСОБА_6 , розвернув до себе обличчям та кулаком лівої руки вдарив в праву частину нижньої щелепи з іншого боку, він впав на коліна, а потім його почали бити всі гуртом, їх було принаймні чотири чоловіка двоє обвинувачених, ОСОБА_22 та один невідомий хлопець. Били по спині, шиї, він намагався закритися від ударів. Коли йому перестали наносити удари, він підвівся і ледь дійшов до дискотеки, де його знову наздогнали, повалили на землю та стали наносити удари. Хто саме бив він не бачив, бо лежав на боці і намагався закритися від ударів, але чув голос ОСОБА_15 дуже близько від себе. Згодом у нього потемніло в очах. Але він відчував, що хтось намагався вгамувати цих хлопців, вимагаючи від хлопця на ім`я ОСОБА_18 припинити побиття. Побиття припинилось лише після приїзду працівників поліції. Піднявшись, він ледве дійшов додому, потім знепритомнів та отямився вже в лікарні, до якої його вночі доставила бабуся. Пояснив, що в результаті дій обвинувачених він отримав серйозні травми, з 22 липня до жовтня 2017 року він не міг нічого їсти, пив рідину через соломинку, до цього часу відчуває страждання. Стоматологи не обіцяють йому повного відновлення. Пояснив також, що він відчуває моральні страждання, йому погрожували ОСОБА_5 в переписці в соціальних мережах та його друзі, матеріальні витрати на лікування обвинувачені не оплатили.

Цивільний позивач ОСОБА_9 , яка до повноліття потерпілого була його законним представником, суду пояснила, що 22 липня 2017 року вона знаходилася з чоловіком на відпочинку, на морі, син залишався з її мамою, тобто з бабусею. Приблизно о 23.00 годині мати подзвонила їй і розповіла про те, що ОСОБА_30 побили, він погано розмовляє, почалися набряки обличчя. Оскільки виїхати в місто вночі не вдалося, вона замовила таксі, в цей час сина відвезли до 8-ої дитячої лікарні, а потім вже до відділення щелепної хірургії 2-ої міської лікарні. Там повідомили, що ОСОБА_31 терміново потрібна операція. Коли вона побачила сина, він не міг розмовляти, і про те, що відбулося того вечора, писав їй, пояснив, хто був з ним і хто були ті хлопці, які його побили. Вона поспілкувалися з друзями сина, які розповіли, що бачили хто побив ОСОБА_30 . Зокрема ОСОБА_32 сказав, що бачив останні два побиття, в яких приймали участь ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_22 , яких ОСОБА_35 знає особисто. Наразі ОСОБА_35 та його матір виїхали в Польщу. Стосовно матеріального збитку пояснила, що по перше значна сума коштів витрачена на лікування, крім того під час бійки повністю був розбитий мобільний телефон сина, пошкоджений одяг, якій непридатний для використання, продовжують псуватися зуби, надалі лікарі рекомендують встановлювати імплант, який також багато коштує, але матеріально їм ніхто із обвинувачених не допоміг. Також пояснила, що всі вони відчули моральні страждання, для сина готують їжу окремо, бо він не може їсти тверді харчі, до цього часу з чоловіком зустрічають сина, коли він повертається від репетитора, бояться його відпускати одного на вулицю, хвилюються за нього. Наразі ані обвинувачені, ані їх батьки не компенсували матеріальну та моральну шкоду і навіть не принесли свої вибачення. Просила задовольнити позовну заяву в повному розмірі, стягнути матеріальну та моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_36 суду пояснила, що вона є бабусею потерпілого ОСОБА_37 , на дискотеку останнього вона відпустила з дозволу батьків, які знаходились на відпочинку на морі. Влад прийшов вночі весь побитий, розмовляти майже не міг, зачинився в ванній кімнаті, і вже потім вона побачила, що у нього починає набрякати обличчя, шкіра на ногах зчесана, і одразу зателефонувала доньці та викликала швидку медичну допомогу. Перелом щелепи, про який говорив лікар швидкої, підтвердився у лікарні, внуку робили операцію, кошти вона платила особисто, чеки наявні.

Свідок ОСОБА_38 суду пояснила, що вона працює у школі вчителем. Від дітей вона дізналася, що побили ОСОБА_39 , він в лікарні і йому зробили операцію, деталі бійки їй не відомі, хто саме побив, діти також точно не знали, але розповідали, що били його багато хлопців. Мінаєв ОСОБА_40 перебуває в Польщі на навчанні, про що є довідка в школі.

Свідок ОСОБА_41 суду під присягою пояснив, що він добре знає ОСОБА_39 . Прийшов ОСОБА_12 та сказав, що б`ють ОСОБА_37 , пішли в парк на пошуки ОСОБА_30 через незначний проміжок часу прийшов ОСОБА_42 і повідомив, де вони. Коли їх знайшли вони стояли і не знали, що робити, бо ОСОБА_30 ніде немає. Зловмисники ОСОБА_43 відвели в бік стадіону та почали бити, він пішов також їх рознімати, до нього підійшов хтось незнайомий, малого зросту, почав його штовхати, а потім підійшов високий чоловік та вдарив його у ключицю. Після цього він почав тікати, за ним побігли троє чоловік, які приблизно через 50 метрів повернулись, та продовжили бити ОСОБА_44 . Підтвердив, що бачив, як біля лавці на танцмайданчику б`ють ОСОБА_8 , якого пізніше завели до танцполу, ОСОБА_8 був побитим, у крові, на ньому був порваний одяг, розбита губа, вибитий зуб. Приїхала поліція, потім вони провели ОСОБА_8 до дому. Він не бачив, хто саме його бив та чим наносились удари, але скрізь огорожу танцмайданчика бачив, що біля ОСОБА_8 було 3-4 чоловіка.

Свідок ОСОБА_12 в суді під присягою пояснив , що він з ОСОБА_45 і ОСОБА_28 проходили біля стадіону та побачили бійку. ОСОБА_46 підійшов до хлопців, щоб розборонити, а ОСОБА_47 його вдарив в обличчя, від цього удару ОСОБА_46 впав. Через деякий час побачив, як ОСОБА_37 б`ють брати ОСОБА_48 і ще хтось біля дискотеки.

Підтвердив, що він також бачив бійку, що відбувалася на відстані 4-5 метрів від танцмайданчика, де ОСОБА_49 били брати ОСОБА_48 і ще якийсь невідомий йому хлопець. ОСОБА_8 при цьому лежав на спині. Коли ОСОБА_8 вирвався, вони переключилися на нього. Спочатку його бив молодший ОСОБА_48 , потім старший.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він був в одній компанії з братом ОСОБА_26 , ОСОБА_50 і ОСОБА_24 , але про конфлікт біля стадіону, що по вулиці Панаса Мирного, він спочатку не знав, бійки, що там відбувалася, не бачив, а дізнався про те, що ОСОБА_8 втрутився у відносини між ОСОБА_50 і його братом ОСОБА_51 , вже значно пізніше. Бачив бійку, яка відбувалася біля входу на танцмайданчик, там було три-чотири чоловіка, під час якої ОСОБА_33 наніс один удар рукою по щелепі якогось хлопця, в подальшому йому стало відомо, що це був ОСОБА_8 , якого раніше він не знав. Сам він не бився ні з ким, а його брат бив руками якогось невідомого хлопця, прізвище якого тепер він знає - ОСОБА_12 . Не впевнений, що саме ОСОБА_47 вдарив ОСОБА_8 , при цьому пояснив, що вони з братом були у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_11 суду під присягою пояснив, що вони гуляли разом з ОСОБА_52 , який його під час дружньої боротьби повалив, але не повністю, на асфальт його не клав. В це час із-за кута будинку вийшов ОСОБА_8 зі своїми друзями, яких було чоловік 5-6, і почали щось кричати. Постний ОСОБА_18 подумав, що ці хлопці вирішили битись, підійшов та дав правою рукою ляпаса ОСОБА_8 , не сильно, але ОСОБА_8 упав, а потім хотів взяти за ноги та з прогином кинути ОСОБА_53 , однак в нього не вийшло, вони впали разом, а потім розбіглись. ОСОБА_8 і його друзі побігли на дискотеку, він з друзями також пішли на дискотеку, наздоганяючи ОСОБА_8 . Коли прибігли до дискотеки, побачили там ОСОБА_54 з друзями, що там відбувалось, він не пам`ятає, тому що було темно. Біля входу на дискотеку зустрівся з компанією, та братом одногрупника, з ним поспілкувались, після чого він пішов до дому. На запитання адвоката ОСОБА_55 про те, чи вживав в той день алкогольні напої, пояснив, що був випивший, але не п`яний, вжив 0,5 л пива.

Свідок ОСОБА_56 в суді під присягою пояснив, що він йшов з подругую біля магазину, зустріли ОСОБА_57 та ОСОБА_16 , які сказали, що зараз біля дискотеки будуть розбірки, натовп на натовп, і покликали разом з ними. Вони погодилися і пішли подивитись. Там був натовп, з боку ОСОБА_8 , їх наздоганяли, в групі з іншого боку був ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 . ОСОБА_58 сказав ОСОБА_59 : «пішли один на один», ОСОБА_8 відмовився, і ОСОБА_6 ударив його в щелепу кулаком. ОСОБА_8 схопився за щелепу та почав уходити, після чого пішов і він.

Свідок ОСОБА_60 в суді під присягою пояснила, що раніше з обвинуваченими та потерпілим знайомою не була, пам`ятає, що вони знаходились в парку тому, що там відбувалася дискотека. З ОСОБА_61 , прізвище якого вона не пам`ятає, вона відтягувала від бійки хлопців, що брали в ній участь. Підтвердила, що бійка була, але того хто брав в ній участь, та кого били, вона не пам`ятає. Після того, як приїхала поліція, всі почали розходитись, більше нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 в суді під присягою пояснив, що був раніше знайомий з потерпілим, Під час прогулянки вони побачили, як двоє хлопців без футболок б`ються, і він разом з ОСОБА_8 вирішили їх розборонити, однак той, що був зверху, почав бити потерпілого, однак сталось так, що відбулась інша бійка між ОСОБА_8 та тими хлопцями, що бились. Хто кому наносив удари і які саме, він не пам`ятає. Потім пішов, знайшов своїх знайомих, і з ними пішли з`ясовувати обставини з тими хлопцями, хто бив ОСОБА_8 , та коли прийшли, без розмов вони почали їх бити. Уточнив, що його почав бити ОСОБА_22 , після чого він побіг. ОСОБА_8 в той вечір більше не бачив.

Судово-медичний експерт ОСОБА_62 , допитаний судом, пояснив характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, зазначивши, що тілесні ушкодження у вигляді перелому щелепи були завдано ударами одним або двома о предмет з обмеженою поверхнею, не можуть бути завдані тілесні ушкодження шляхом падіння, оскільки підлога є необмежною поверхнею, на запитання захисника обвинувачених чи могло бути отримано ушкодження об якусь виступаючу поверхню. Відповів? що такого питання на розгляд експерту не ставилось. На запитання обвинуваченого чи міг після отримання тілесних ушкоджень потерпілий чинити опір під час бійки та рухатись, експерт пояснив, що дане тілесне ушкодження до небезпечних для життя не відноситься, тому міг.

Свідок ОСОБА_63 , який на стадії досудового розслідування був слідчим по цій справі, був викликаний за клопотанням сторони захисту, для пояснення того, як здійснювався слідчий експеримент 17.04.2018, в суді під присягою пояснив, що ОСОБА_64 є потеплілим на підставі заяви ОСОБА_36 , яка є його близькою родичкою.

Пояснив, що під час проведення слідчого експерименту було застосовано цифрову відеокамеру, яка на той час була наявна в Інгулецькому відділі поліції, як пам`ятає це Рanasonic hdv flash hc v260 black, технічного засобу не зазначено в протоколі слідчого експерименту оскільки це є описка, про відеофіксування він зазначив при початку слідчого експерименту. Щодо того, що відеофіксація слідчої дії розпочалась не об 11 год. 25 хв., а о 11 год. 36 хв., пояснив, що в протоколі зазначено дату та час початку складання протоколу, після чого було роз`яснено всім учасникам їх права та обов`язки, повідомлено про те, що буде здійснюватися фіксація під безперервний відеозапис, було запропоновано подати скарги до проведення слідчої дії, про що було б зазначено у протоколі, після чого почалась здійснюватися відеофіксація.

Щодо участі у слідчій дії батьків потерпілого, пояснив, що вони були присутні за проханням потерпілого та прийшли разом з ним, оскільки він висловив хвилювання щодо проведення слідчої дії, законних підстав відсторонювати їх від слідчої він дії не мав.

Щодо зазначеного в графі «слідчим експериментом встановлено», пояснив, що слідча дія фіксувалась на відеозапис. Надав інвентаризаційний опис наявних у відділенні поліції нематеріальних активів, серед яких значиться відеокамера, яка збігається за моделлю, з якою здійснювався відеозапис слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_65 , яка є працівником поліції, в суді під присягою пояснила, що під час слідчого експерименту здійснювала відеозапис на відеокамеру, Підтвердила, що вона не є експертом, щодо того що відеозапис відбувався не від початку слідчої дії пояснила, що спочатку учасникам були роз`яснені права, а потім почалась відеофіксація. Пояснила, що перед початком слідчої дії усі зустрілись біля відділу поліції та пішли до місця проведення слідчої дії, де здійснювалось безперервна відео зйомка. Для огляду в судовому засіданні надала відеокамеру, якою здійснювався відеозапис, яку було оглянуто судом та сторонами справи.

Вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування кримінальних правопорушень підтверджується також письмовими матеріалами кримінального провадження:

-протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, згідно з яким потерпіла ОСОБА_36 подала заяву про притягнення до відповідальності особи, яка нанесла 22.07.2017 її неповнолітньому онуку тілесні ушкодження ( а.с.7, том 4);

- висновком судово-медичної експертизи №1832, розпочатої 26.10.2017 року, закінченої 31.10.2017, виданого Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР, згідно з якою у потерпілого мався подвійний перелом нижньої щелепи в області 4,3 зубів праворуч і області 7-го зубу ліворуч. Ушкодження виникли від ударної дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактною поверхнею. Давність виникнення ушкоджень може відповідати 22.07.2017 року. Індивідуальні властивості травмуючого предмету не відобразилися, таким предметом могли бути, кулак руки, взута нога, та інші тупі предмети з подібними властивостями. Ушкодження були спричинені у різній послідовності, можливо при обставинах, на які вказує потерпілий. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби) п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6» (а.с.29-31 том 4 );

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_14 як на особу що знаходилась біля входу до дискотеки в парку ім.Савицького та наносила йому удари разом з іншими особами (а.с.97-101 том.4);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018, з якого видно, що свідок ОСОБА_66 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_14 як на особу, що була з компанією, яка била ОСОБА_8 , та його, біля входу на дискотеку у парку ім.Савицького, що мало місце 22.07.2017 (а.с. 102-106 том 4 );

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.02.2018, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_11 , як на особу, яка його била кулаками та ногами біля входу на дискотеку, що мало місце 22.07.2017 (а.с. 107-111 том 4);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.02.2018, з якого видно, що свідок ОСОБА_66 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_5 , як особу, що нанесла удар ОСОБА_8 в область щелепи, що мало місце 22.07.2017, біля будинку №2 по вул. Панаса Мирного (а.с.112-116 том 4)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.04.2018, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_5 , як на особу, що перша нанесла удар біля будинку №2 по вул. Панаса Мирного, який був зроблений правою рукою в область лівої частини щелепи, в результаті чого в нього щелепа хруснула (а.с.117-121 том 4);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.04.2018, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_6 , як на особу, що у парку ім. Савицького нанесла йому удар в область щелепи, від чого щелепа хруснула (ас.122-126 том 4 );

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.04.2018, проведеного за участі двох понятих, законних представників потерпілого, представника адвоката ОСОБА_7 , та потерпілого, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_8 було запропоновано показати та розказати як відбувалось спричинення йому тілесних ушкоджень 22.07.2017 року, на що ОСОБА_8 повідомив, що добровільно покаже та розкаже, як все відбувалось. ОСОБА_8 повідомив, що для цього необхідно пройти до буд. АДРЕСА_6 , потерпілий ОСОБА_8 під безперервну відеофіксацію за допомогою цифрової відеокамери показав та розказав про обставини його побиття групою осіб. До протоколу в якості додатку додано DVD-диск з відеозаписом, який було досліджено під час судового розгляду, під час перегляду якого видно, що слідчий ОСОБА_63 пояснює, що буде проведено слідчий експеримент, який розпочато об 11:25, час початку відеозйомки 11:36, потерпілий показав місце, звідки розпочато слідчий експеримент, звідки він показує та розказує, як все відбувалось. Потерпілий пояснив, що приблизно о 21:30 годин вечора 22.07.2017 року вони йшли з ОСОБА_28 та ОСОБА_67 . На зустріч ним йшла компанія (чоловік 4-5), між ними відбулась якась потасовка, метра за 3-4 між собою, інших осіб не було. Коли почав проходити повз компанії, зробив зауваження та попросив пройти, на що його вдарив ОСОБА_19 , в руках якого був якийсь блискучий предмет. Удар був один в щелепу правою рукою, від чого його повело, та зуби почали рухатись. Після удару друзі втекли, його оточили, ще два рази вдарили в спину, та він почав вириватись з кола, коли вирвався, побіг в біг парку. Коли добіг до парку, його наздогнав ОСОБА_27 та наніс удар в щелепу в праву частину, від чого він впав на коліна, в цей час добігли інші, він вирвався та пробіг декілька метрів, його повалили на землю та били ногами і руками по всьому тілу. В цей час за нього заступився ОСОБА_68 , він пройшов кілька метрів, де знов його наздогнали, повалили, почали бити. Хтось прикрив його, лігши на нього, та сказав, щоб припинили бити (а.с.122-131 том 4).

Проаналізувавши зібрані та вивчені судом докази, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину визнали частково, давали пояснення на початку судового розгляду таким чином, щоб уникнути кримінальної відповідальності, або пом`якшити її. Пояснення обвинувачених, які вони давали на початку судового розгляду, щодо кількості ударів, нанесених потерпілому, способу їх нанесення, спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_69 , ОСОБА_56 , які є послідовними, несуперечливими, та співвідносяться з іншими зібраними у справі доказами та письмовими матеріалами кримінального провадження, тому суд вважає їх достовірними.

До показів обвинувачених, які вину визнали частково, суд ставиться критично та вважає їх способом захисту, який вони обрали з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Так, обвинувачені протягом судового розгляду давали суду суперечливі покази. Зокрема при допиті 11.08.2020 року обвинувачені частково визнавали свою вину, не заперечуючи фізичного насильства щодо потерпілого, однак при допиті 07.09.2021 стверджували, що тілесні ушкодження не наносили.

Зокрема до тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 суд ставиться критично з огляду на наступне. Так, в судовому засіданні 11.08.2020 обвинувачений пояснив, що він наніс удар в ділянку лицевої кістки з правої руки нижньою частиною долоні на, що ОСОБА_8 схопився за обличчя та побіг, що не узгоджується з показаннями, наданими в судовому засіданні 07.09.2021 про те, що ударів він не наносив, коли почалась в парку бійка, він відштовхнув потерпілого, він бачив як наносив удари ногами та руками ОСОБА_23 , тому суд приймає такі розбіжності як спробу захисту обвинувачених. Слід зазначити, що докази та показання свідків і потерпілого, виключають будь-яке інше розумне пояснення отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 , та те, що вони були заподіяні саме обвинуваченими, які в цьому винні. Тобто доказами, наданими стороною обвинувачення, спростовується версія захисту, що дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він відштовхнув потерпілого рукою в обличчя, суд сприймає як позицію захисту, оскільки обвинувачений таким чином намагається спотворити дійсні обставини, та таким чином спростувати версію обвинувачення, оскільки такі показання спростовуються доказами та показаннями свідків, виключають будь-яке інше розумне пояснення отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 , та те, що вони були заподіяні саме обвинуваченими, які в цьому винні. Тобто доказами наданими обвинуваченням спростовується версія захисту, що дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Одночасно слід зазначити, що свідки з компанії друзів в якій знаходились обвинувачені, та компанії в який був потерпілий підтвердили завдання ОСОБА_8 ударів в обличчя саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зокрема свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 своїми показами підтвердили нанесення ударів потерпілому ОСОБА_5 , а свідки ОСОБА_56 та ОСОБА_12 своїми показами підтвердили нанесення ударів потерпілому обвинуваченим ОСОБА_6 біля дискотечного майданчику.

Зокрема свідок ОСОБА_12 повідомив, що коли вони зустріли компанію, в яку входив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , біля будинку АДРЕСА_5 , бачив як ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя.

Також свідок ОСОБА_11 підтвердив, що біля входу до дискотеки бачив, як ОСОБА_6 наніс потерпілому удар кулаком лівої руки в область щелепи.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_4 у судових дебатах зазначив, що обвинувачення побудовано на припущеннях, тому його підзахисних необхідно виправдати, просив визнати недопустимим та неналежним доказом цифровий носій (ДВД диск) з відеозаписом додатком до протоколу слідчого експерименту від 17.04.2018 р., який був досліджений під час судового розгляду, оскільки у властивостях якого не міститься інформація про походження цього файлу. Під час дослідження відео файлу та під час допиту свідків (слідчого та спеціаліста) судом не було встановлено на якому технічному засобі та за допомогою якого технічного пристрою був виготовлений відео файл, що ставить під сумнів належність та допустимість вказаного доказу.

Щодо тверджень захисника обвинувачених про те, що не встановлено на якому технічному засобі та за допомогою якого технічного пристрою був виготовлений відео файл, слід зазначити наступне.

Так у протоколі слідчого експерименту не зазначено технічний засіб фіксації інформації, відображеної на доданому як додаток до протоколу носії, не вказано відомостей про цей носій інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа ще і його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

Водночас за ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ОП ККС ВС від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

У матеріалах справи відсутні об`єктивні дані про те, що оптичний диск, долучений до протоколу слідчого експерименту, містить електронні документи, створені не під час здійснення такої слідчої дії, а в інший час, за інших обставин, чи неуповноваженою особою.

Отже, доводи захисника про недопустимість та неналежність додатку (ДВД диску) до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.04.2018 року не засновані на приписах закону та не дозволяють визнати його не допустимим. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 по справі 288/1418/17.
Щодо клопотання захисника про визнання недопустимим та неналежним доказом висновку СМЕ № 1832 від 26.10.2017 р., який викликає сумніви, оскільки експертиза проведена на підставі постанови від 23.07.2017 р., яка надійшла до Криворізького відділення бюро СМЕ 26.10.2017 р., та зареєстровано у відповідному реєстраційному журналі під номером 52, а у матеріалах кримінального провадження така постанова відсутня, так само як і відсутній супровідний лист, що також підтверджується датою надходження постанови до Криворізького відділення бюро СМЕ 26.10.2017 р.,

Слід зазначити що дане процесуальне порушення не призвело до спотворення даного доказу, та очевидно є опискою слідчого у кримінальному проваджені. Також в експертизі відображено тілесні ушкодження, нанесені потерпілому, які за своїм характером та локалізацією співвідносяться з часом нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, що також було підтверджено експертом, допитаним у судовому засіданні.
Також, захисник послався на те, що при конфлікті біля будинку 2 по вул. Панаса Мирного сторонніх осіб, перехожих, - не було, що виключає склад такого кримінального правопорушення, як хуліганство.

З цього приводу суд відзначає, що події відбувалися біля житлового будинку, фактично під вікнами, в вечірній час доби, як потерпілий ОСОБА_8 , так і обвинувачений ОСОБА_5 в своїх показах допустили, що можливо по іншій стороні вулиці були пішоходи.

З огляду на обставини події, час доби та місце вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до однозначного висновку про те, що воно мало місце в громадському місці.

При цьому суд вважає за необхідне послатися на висновки ВП ВС, викладені в постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к.

Зокрема, ВП зазначила, що кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Суд звернув увагу, що за зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

ВС роз`яснив, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Суд зауважив, що для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Судом встановлені обставини даної справи, які свідчать, що дії обвинувачених, хоча і не порушували спокою конкретних громадян, але були спрямовані саме на порушення громадського порядку, такі дії були вчинені під малозначним приводом, зухвало, в громадському місці, в вечірній час, що свідчить про явну неповагу обвинувачених до суспільства.

Щодо твердження захисника про те, що не було порушено громадський порядок, а саме це є об`єктом злочину, передбаченого ст.296 КК України, що виключає склад даного правопорушення, суд не може погодитися з таким твердженнями захисника, оскільки події відбувались в громадському місці під вікнами житлового будинку, та навпроти літнього танцювального майданчику.

Також суд не погоджується із твердженнями про відсутність мотиву для порушення громадського порядку, оскільки сам по собі конфлікт, побиття іншою особою в громадському місці, під малозначним приводом і свідчать про хуліганський мотив.

Суд позбавлений можливості дати кримінальну правову оцінку тому, що ОСОБА_14 бив ОСОБА_8 по тулубу, оскільки розглядає справу і досліджує докази у межах висунутого обвинувачення.

Дійсно ОСОБА_14 бив потерпілого ногами, це підтвердили ОСОБА_8 та ОСОБА_70 , але зі слів потерпілого і свідків удари були по тулубу, натомість саме ОСОБА_5 і ОСОБА_6 наносили удари в ділянку, щелепи потерпілого, від яких і ви никли зафіксовані тілесні ушкодження.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судових дебатах зазначила, що обвинувачені не заперечували про нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у скоєнні наступних злочинів:

- ОСОБА_5 : у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України;

-у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

- ОСОБА_6 : у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України;

-у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із ступеня тяжкості вчинених злочинів та особистості обвинуваченого, який характеризується добре, раніше не був засудженим, не працює, вину визнав частково.

При цьому, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також суд враховує, що заявлений законним представником потерпілого цивільний позов ОСОБА_5 визнав частково, але матеріальні збитки та моральну шкоду потерпілому не відшкодував.

При цьому суд враховує роль та ступень участі кожного обвинуваченого у скоєнні інкримінованих їм злочинів.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як середній, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що можливе виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. На думку органу пробації, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільно покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених ст.76 КК України, в тому числі - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, однак із звільненням його від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст.ст.75,76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєних ним злочинів і сприятиме його виправленню.

При цьому призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді виправних робіт або позбавлення волі, а також у виді позбавлення волі за ч.2 ст.296 КК України, як і застосування до обвинуваченого ст.69 КК України суд вважає недоцільним, оскільки це не буде відповідати тяжкості скоєних ним злочинів, його особистості і не буде сприяти його виправленню.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із ступеня тяжкості вчинених ним злочинів та особистості обвинуваченого, який характеризується добре, вину визнав частково, не працює, раніше засудженим не був.

При цьому, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також суд враховує, що заявлений законним представником потерпілого цивільний позов ОСОБА_6 визнав частково, але матеріальні збитки та моральну шкоду потерпілому не відшкодував.

Також суд враховує роль та ступень участі кожного обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинів.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що можливе виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк. На думку органу пробації, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільно покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, однак із звільненням його від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст.ст.75,76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєних ним злочинів і сприятиме його виправленню.

Призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді виправних робіт або позбавлення волі, а також у виді позбавлення волі за ч.2 ст.296 КК України, як і застосування до обвинуваченого ст.69 КК України суд вважає недоцільним, оскільки це не буде відповідати тяжкості скоєних ним злочинів, його особистості і не буде сприяти його виправленню.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, слід зазначити, що цивільним позивачем окрім відшкодування витрат на лікування заявлено вимогу про відшкодування і інших матеріальних витрат, зокрема вартості мобільного телефону у розмірі 5162,00 грн., витрат на послуги таксі за маршрутом м. Кривий Ріг с. Залізний Порт (автовокзал), на суму 3150,00 грн, та інших витрат, як то продукти харчування та паливо. Суд не вважає за можливе задовольнити позов в цій частині, оскільки вказані витрати не були предметом розгляду у даному кримінальному провадженні та відсутні докази, які б вказували на причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинувачених та цими витратами.

В судовому засіданні встановлено факт завдання обвинуваченими цівільному позивачу матеріальної шкоди в розмірі 25040,30 грн., а тому на підставі ст.1166 ЦК України зазначена в позові сума матеріальних збитків підлягає стягненню солідарно з обох обвинувачених.

Вирішуючи цивільний позов в частині моральної шкоди, суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню в сумі 20000 гривень, оскільки моральні переживання та страждання потерпілого, та його родичів, внаслідок завдання потерпілому фізичного болю та шкоди його здоров`ю, а також подальшого лікування, що потягло порушення його звичайного образу життя, та призвело до емоційного хвилювання, виходячи із принципів розумності та справедливості, можуть бути визначені саме в такому розмірі, що буде повністю відповідати положенням ст.ст.23, 1167 ЦК України

Щодо вимоги цивільного позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у кримінальному провадженні, які згідно з актом оцінено в 8000 грн. за складання позовної заяви та за представництво інтересів в суді, суд вважає, що така сума є обґрунтованою, співмірною кількості судових засідань, оскільки справа на розгляді у суді перебувала тривалий час, тому така сума підлягає стягненню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.122 КК України - у виді обмеження волі строком на два роки;

-за ч.2 ст.296 КК України - у виді обмеження волі строком на три роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді трьох років обмеження волі.

У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.122 КК України - у виді обмеження волі строком на два роки;

-за ч.2 ст.296 КК України - у виді обмеження волі строком на три роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді трьох років обмеження волі.

У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки та не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов законного представника потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на користь цивільного позивача ОСОБА_9 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 25040 /двадцять п`ять тисяч сорок / гривень 30 копійок, на відшкодування моральної шкоди 20000 /двадцять тисяч/ гривень, та 8000 /вісім тисяч/ гривень на відшкодування витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1