В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 354/187/19

25 листопада 2021 року смт Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження №0000002 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який працює без оформлення трудових відносин у сфері будівництва, проживає у незареєстрованому шлюбі, має на утриманні одну малолітню дитину, не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна з проникненням у житло.
Інкримінований злочин вчинено за таких обставин.
02 січня 2019 року близько о 06 год. ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна з корисливих спонукань прийшов до житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , умисно усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом підбору ключа, проник до будинку та зайшов до кімнати на першому поверсі, де в той час на дивані знаходилась ОСОБА_7 , яка побачила останнього.
Побачивши на краю дивана належний ОСОБА_7 гаманець з грошима, ОСОБА_4 відкрито викрав з вказаного гаманця кошти ОСОБА_7 в сумі 10000 грн. та 500 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 02 січня 2019 року становлять 13 840 грн. Після цього з викраденими грошима ОСОБА_4 покинув приміщення будинку.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на загальну суму 23 840 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

В ході судового розгляду 19.11.2021 року між прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , з письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.
Тому, на підставі ч.1 ст.474 КПК України, суд розглянув угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст. 472, 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
Згідно з угодою сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого. Зокрема ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, що було вчинене ним за обставин, викладених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, добровільно відшкодував завдану майнову шкоду і як наслідок, потерпілий не має жодних претензій до обвинуваченого.
Сторонами погоджено при затвердженні угоди, що ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.3 ст.186 КК України у межах визначених санкцією цієї статті у виді позбавлення волі строком на 4 роки. При цьому, з огляду на наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.1,2 ч.1 ст.66 КК України, а саме: щирого каяття та добровільного відшкодування завданого збитку, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням позитивної характеристики, наявності на утриманні малолітньої дитини і перестарілої матері, узгодили можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і на підставі ч.2 ст.75 КК України погодили звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлення судом іспитового строку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості від 19 листопада 2021 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України у суді визнав повністю, заявив про щире розкаяння у скоєному та просив затвердити угоду.
Захисник підтримав позицію підзахисного і зазначив, що угода укладена відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки така відповідає волі сторін та не суперечить вимогам кримінального процесуального кодексу України. Також вказав на те, що на укладення угоди прокурором отримана письмова згода потерпілого відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, долучена до матеріалів справи, відповідно до якої ОСОБА_7 ознайомлений зі змістом та умовами, викладеними в угоді і підтвердив факт повного відшкодування заподіяної йому злочином шкоди, відсутність претензій до обвинуваченого та погодився із можливістю призначення обвинуваченому покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 19 листопада 2021 року вимогам ст. 469, 472, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема, щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Правова кваліфікація дій кримінального правопорушення не оспорюється, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Суд не вдавався до перевірки фактичних обставин вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За наведених обставин, суд вважає, що покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням положень ч.2 ст.75 КК України, може забезпечити досягнення мети покарання.
З врахуванням наведеного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що угода може бути затвердженою.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.ч. 2 ст. 373, статті 374, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.11.2021 року, укладену між прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2019 року, на спортивну куртку червоного кольору, матерчаті рукавиці чорного кольору, хомут, шерстяний светр, спортивну футболку чорного кольору, кросівки чорного кольору з маркуванням Emporio Armani, грошові кошти в сумі 462 долари США, 5160 грн, 5 Євро, 30 молдавських леїв, 5612 грн, 5500 грн. після набрання вироком законної сили.
Речові докази: спортивну куртку червоного кольору, матерчаті рукавиці чорного кольору, хомут, шерстяний светр, спортивну футболку чорного кольору, кросівки чорного кольору з маркуванням Emporio Armani, які зберігаються в кімнаті речових доказів Богородчанського районного суду, а також грошові кошти в сумі 5 500 грн, вилучені в ході затримання обвинуваченого, що зберігаються у Яремчанському СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, повернути власнику ОСОБА_4 ; циліндровий механізм замка із штатним ключем, які зберігаються в кімнаті речових доказів Богородчанського районного суду повернути власнику ОСОБА_6 ; слід взуття, який перекопійовано на гіпсовий зліпок, який зберігається в кімнаті речових доказів Бородчанського районного суду знищити; 562 долари США, 5160 грн, 5812 грн, 5 Євро, 30 молдавських левів, які зберігаються у Яремчанському СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області повернути у розпорядження потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта для проведення експертизи №СЕ-19/109/12-51ТР/19 від 12 лютого 2019 року, №СЕ-19/109/12-45ТР/19 від 08 лютого 2019 року на загальну суму 3146 гривень.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді застави скасувати з часу набрання вироком законної сили, повернувши заставодавцю заставу в розмірі 38420 грн., внесену на рахунок ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, відповідно до ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду ОСОБА_9 від 04.01.2019 року (справа №348/5/19).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя