У Х В АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0008325 від 21 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0008325 від 21 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.
У поданому клопотанні адвокат ОСОБА_3 просила:
- скасувати арешт, накладений на майно (речі і предмети) ОСОБА_5 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у справі № 760/11404/21 (провадження № 1-кс/760/3968/21).
Клопотання мотивоване тим, що із змісту ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про доцільність накладення арешту на речі та предмети, які були вилучені 03 березня 2021 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 з підстав того, що вони є предметом експертного дослідження. На підтвердження чого прокурор у судовому засіданні надав постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 22 березня 2021 року, проведення якої доручив Київському НДЕКЦ МВС України.
У свою чергу, із відповіді Київського НДЕКЦ МВС України на адвокатський запит вбачається, що на день надання відповіді (25 червня 2021 року) постанова про
призначення комп`ютерно-технічної експертизи в рамках кримінального провадження №0008325 від 21 липня 2018 року не надходила.
Таким чином, перебування у органів досудового розслідування речей і предметів, вилучених у ОСОБА_5 як власника порушує його права.
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що на даний час потреба в арешті вищевказаного майна відпала, виходячи з наступного. Зокрема, в рамках вищевказаного кримінального провадження, наразі, повідомлення про підозру нікому не вручено. Крім того, слідчим або прокурором не доведено наявність виправданої потреби досудового розслідування такого ступеню як арешт майна, оскільки існує можливість без застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна отримати відомості та інформацію, що міститься в електронних інформаційних системах заявника, вилучених під час обшуку, за допомогою їх копіювання із залученням спеціаліста з подальшим перенесенням на носії інформації для збереження та використання вже як документального доказу під час судового розгляду. Також зазначила, що арештоване майно не є речовим доказом та не містить у собі жодних конкретних об`єктивних даних (відомостей, інформації, слідів), які можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, зокрема, вилучені мобільні телефони не містять відомостей щодо здійснення телефонних дзвінків та відправлення повідомлень 18 липня 2018 року та 22 квітня 2019 року, оскільки випуск таких моделей телефонів відбувся після вчинення кримінального правопорушення, а саме, 13 грудня 2019 року.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008325 від 21 липня 2018 року наразі триває, необхідність в арешті вилученого майна, на яке накладено арешт, не відпала, оскільки воно відповідає критеріям речових доказів, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частинами першою, четвертою статті 41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною першою статті 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення.
Слідчий суддя, встановила, що СВ Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008325 від 21 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України
В рамках зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року надано дозвіл слідчим на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 з метою відшукання речей та документів, а саме: електронних ключів, які використовуються для входу до державного реєстру, від імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; документів, які стосуються перереєстрації групи приміщень за адресою: АДРЕСА_2 ; документів щодо створення, реєстрації та діяльності ТОВ «Асад Девелопмент» ().
03 березня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено: мобільний телефон чорного кольору IMEI1 НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 , номер телефону НОМЕР_3 ; ноутбук чорного кольору ASUS серійний номер НОМЕР_4 , разом із зарядним пристроєм; грошові кошти у розмірі 7 000,00 доларів США; грошові кошти у розмірі 113 000,00 грн.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року накладено арешт, зокрема, на речі та предмети, які вилучені 03 березня 2021 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вказана квартира зареєстрована на праві власності на ОСОБА_5 ), а саме: - мобільний телефон чорного кольору IMEI1 НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 , номер телефону НОМЕР_3 ; ? ноутбук чорного кольору ASUS серійний номер FCNOCV05Z35490, разом із зарядним пристроєм.
Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.
Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.
Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.
У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення про накладення арешту.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008325, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2018 року, наразі триває, що підтверджується ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року, якою продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 18 листопада 2022 року. Також не отримані висновки призначених експертиз.
Крім того, відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
З метою збереження речових доказів, як визначено частиною третьою статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається зі змісту ухвали, якою накладено арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами статті 173 КПК України, врахував, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.
Посилання представника власника майна, що арештоване майно не є речовим доказом та не містить у собі жодних конкретних об`єктивних даних (відомостей, інформації, слідів), які можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, оскільки випуск такої моделі телефону відбувся після вчинення кримінального правопорушення, а саме, 13 грудня 2019 року, не свідчить про відсутність у вилученого майна ознак речових доказів.
Крім того, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у справі №760/11404/21, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.
Таким чином, враховуючи, що даних про те, що наразі відповідна судова експертиза проведена слідчому судді не надано, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту.
Крім того, слідчий суддя зауважує, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 170-174, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0008325 від 21 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1