Справа № 588/1435/21
Провадження № 1-кп/588/127/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000061 від 23.06.2021 по обвинуваченню,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тростянець Сумської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, працюючої бригадиром зміни ПрАТ «Монделіс Україна», розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 13 червня 2021 року близько 16 години 30 хвилин, на подвір`ї загального користування багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та її сусідкою, ОСОБА_5 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, виникла словесна сварка. Під час сварки, близько 17 години 05 хвилин, ОСОБА_3 , вичерпавши словесні методи впливу, діючи з метою припинення сварки, відкритою частиною правої долоні, що між великим та вказівним пальцем, нанесла один удар в ділянку шиї ОСОБА_5 , завдавши таким чином останній фізичного болю, але не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю i не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 за пред`явленим їй обвинуваченням винуватою себе визнала повністю та пояснила, що 13.06.2021 о 16 год. 30 хв. поблизу будинку по АДРЕСА_3 була сварка між нею та ОСОБА_5 з приводу будівництва гаража. Потім з будинку вийшов співмешканець потерпілої, сусід ОСОБА_6 та її співмешканець. Вона викликала поліцію з проводу того, що ОСОБА_5 почала будівництво гаража на місці, де мала бути альтанка. Потерпіла ігнорувала їхні пояснення та сміялася з неї, говорила, що усе одно буде збудовано гараж. Вона не стрималася та вдарила потерпілу долонею правої руки в ділянку шиї, але точно надати покази про механізм нанесення удару не може, оскільки минуло багато часу. Також обвинувачена пояснила, що у цей самий день у неї була розмова з потерпілою з приводу добудови до коридору, але остання не надала їй дозвіл на будівництво та вказала, що буде здійснювати будівництво гаража. Сварки між ними виникають постійно з приводу користування спільними частинами будинку. Вона неодноразово зверталася до поліції з приводу неправомірних дій потерпілої. У вчиненому щиро розкаялася, неодноразово попросила вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 13.06.2021 вона з вікна будинку по АДРЕСА_3 побачила, що у двір заїхав автомобіль поліції та вийшли з нього працівники поліції. Один працівник поліції підійшов до її співмешканця ОСОБА_7 , а інший направився до помешкання обвинуваченої. ОСОБА_7 зайшов до будинку та покликав її. Коли вона вийшла на двір, то поліцейський запитав у неї, що вони будують. Вона пояснила, що це є навіс, тому дозвільних документів не потрібно, хоча дозвільні документи у неї є. Коли вони спілкувалися з поліцейським, то до них підійшов інший поліцейський. Потім підійшла ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які стали осторонь від них на відстані близько чотирьох метрів. Також до них підійшли інші сусіди, зокрема ОСОБА_9 , який був у стані сп`яніння та кричав, що ті дозволи, які надавали на будівництво гаража втратили силу. Коли вона показала документи зі згодою сусідів, то до неї підійшла ОСОБА_3 та нанесла їй удар правою рукою, ребром від вказівного пальця до великого пальця у ділянку шиї. Від такого удару вона ледве не впала. Удар був зненацька. Співмешканець ОСОБА_3 забрав останню та відвів у бік. Поліцейські не відреагували на такі дії обвинуваченої. Потім вона поїхала із співмешканцем у лікарню, де її оглянув черговий лікар. Після огляду лікаря вона поїхала у поліцію. Наступного дня вона звернулася до лікарні та до судово-медичного експерта. Слідчий не дав їй направлення на медичний огляд. Її оглянув лікар «лор» та призначив лікування. Також потерпіла пояснила, що внаслідок травми вона більше тижня не могла їсти тверду їжу, було першіння в горлі, також у неї підвищився тиск, тремтіли руки, не могла працювати. Вважає, що з ОСОБА_3 вона не сварилася, тому обвинувачена безпричинно її вдарила. Разом з тим, вона пояснила, що зави обвинуваченої до поліції були та причиною їхніх непорозумінь стало те, що вона не надавала згоди обвинуваченій на прибудову, тобто з приводу користування загальним двором.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що у 2021 році, точну дату сказати не може, він разом із поліцейським ОСОБА_11 прибув на виклик за заявою ОСОБА_3 , яка повідомила про конфлікт із ОСОБА_5 . Точно сказати причину виклику не може. Можливо, це був виклик з приводу будівництва гаража. Вони розмовляли із ОСОБА_3 з приводу виклику. Потім на двір вийшла ОСОБА_5 із чоловіком ОСОБА_7 . Також повиходили інші сусіди з будинку. Коли він опитував ОСОБА_3 , то між останньою та ОСОБА_5 був словесний конфлікт, вони розмовляли на підвищених тонах. Погроз від ОСОБА_3 він не чув. Потім між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла штовханина, але він не бачив, хто кого штовхав. На його думку, саме ОСОБА_5 спровокувала ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що у 2021 році, точну дату сказати не може, був конфлікт між сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 . Під час конфлікту ОСОБА_5 ображала ОСОБА_3 , кричала в адресу останньої. Конфлікт був з приводу будівництва гаража ОСОБА_5 , який тривав близько пів години

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що у 2021 році, точну дату сказати не може, у дворі по АДРЕСА_3 була сварка, під час якої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кричали на ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . ОСОБА_5 ображала ОСОБА_3 , але якими словами висловлювалася не пам`ятає. Також були присутні поліцейські. Вона не бачила момент нанесення удару. У них у дворі ніхто ні з ким не конфліктує, окрім ОСОБА_13 . У той день її також ображав співмешканець ОСОБА_5 ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що у червні 2021 року близько 17 години ОСОБА_3 викликала поліцію з приводу незаконного будівництва гаража ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у дворі загального користування по АДРЕСА_3 . До того, як приїхала поліція, ОСОБА_5 висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 . Сварки між ОСОБА_5 та іншими сусідами трапляються часто. Коли приїхали поліцейські, то поспілкувалися з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 13 червня 2021 року близько 15-16 години у дворі загального користування по АДРЕСА_3 він ставив навіс для автомобіля на парковці. Потім приїхав наряд поліції та ставили питання з приводу правомірності побудови. Під час спілкування з працівниками поліції також підходили інші сусіди, зокрема ОСОБА_9 . Коли спілкувалися з поліцейськими, то сусідка ОСОБА_3 вдарила ОСОБА_5 відкритою долонею правої руки у ділянку шиї спереду. За 10 хвилин до приїзду поліції він спілкувався з ОСОБА_3 . Сварки із сусідами не було. Також він пояснив, що ОСОБА_5 скаржилася на першіння в горлі.

Показання обвинуваченої, потерпілої та свідків щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, узгоджуються між собою, доповнюють один одне, а тому визнаються належними доказами, які в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 126 КК України.

Доводи потерпілої ОСОБА_5 про те, що вона не сварилася із ОСОБА_3 та про те, що остання безпричинної її вдарила, спростовуються вищевикладеними показами допитаних у судовому засіданні свідків.

Також винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин визнаних судом доведеними, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною від 26.08.2021, відповідно до якого ОСОБА_3 розповіла про обставини сварки з ОСОБА_5 та продемонструвала на манекені механізм нанесення відкритою долонею правої руки удару потерпілій у ділянку шиї, спереду (а.с. 85-88);

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою від 25.08.2021, відповідно до якого ОСОБА_5 розповіла про обставини події під час якої ОСОБА_3 завдала їй удар відкритою долонею правої руки у ділянку шиї, спереду, а також продемонструвала на манекені механізм нанесення удару обвинуваченою (а.с. 89-92);

- висновком судово-медичної експертизи № 81 від 12.11.2021 відповідно до якого, встановлені ОСОБА_5 діагнози: забій передньої поверхні шиї, забій гортані, встановлені на основі суб`єктивних факторів, не підтверджуються об`єктивними відомостями і згідно пункту 4.6 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень при оцінці ступеня тяжкості не враховуються (а.с. 93-94);

- відеозаписом та протоколом огляду відеозапису на носії інформації від 01.07.2021, відповідно до яких ОСОБА_3 о 17 годині 05 хвилин перебуваючи на подвір`ї загального користування багатоквартирного будинку розташованого по АДРЕСА_3 , наблизилась до ОСОБА_5 та нанесла їй відкритою частиною правої долоні, що між великим та вказівним пальцем, один удар в ділянку шиї (а.с. 95-96).

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, працює, розлучена, має на утримані неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Як пом`якшуючі покарання обставини, суд, відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння обвинуваченої у розкритті кримінального проступку, оскільки вона добровільно своїми активними діями надавала допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального проступку, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченої, приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою ОСОБА_5 у порядку передбаченому ст. 128 КПК України у справі заявлений цивільний позов у якому вона просить суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позовні вимоги щодо моральної шкоди ОСОБА_5 мотивувала тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 їй завдано тяжку моральну травму, оскільки було принижено її честь та гідність. Також ОСОБА_3 зазначила, що порушився її звичний спосіб життя, так як вона вимушена була звертатися до правоохоронних органів за захистом своїх прав. Крім того, перенесені нею душевні страждання негативно впливають на стан її здоров`я, зокрема підвищується кров`яний тиск, порушився сон. Для відновлення та організації способу життя їй необхідно докладати додаткові зусилля.

У судовому засіданні ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Обвинувачена позов потерпілої визнала частково, вказавши що згодна сплатити 2000 гривень.

Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов суд враховує таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла, за наявності її вини. Якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації, а крім того у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.

Відтак, враховуючи, що завдана ОСОБА_5 , моральна шкода безпосередньо пов`язана із завданням їй удару, який завдав фізичного болю i не спричинив тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона зазнала та продовжує зазнавати душевних страждань, що відобразилось на її психоемоційному стані, отже розмір відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення можливості відновити втрачену психологічну рівновагу.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Аналізуючи суть самого порушення прав ОСОБА_5 , виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, суд визначає розмір відшкодування завданої моральної шкоди у 2000 гривень, що є достатнім для компенсації немайнових втрат, які в інший, не грошовий спосіб, поновити неможливо, та реальним з точки зору виконання судового рішення як складової права на справедливий суд та однієї з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи викладене, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема: DVD-R диск з фрагментом відеозапису на якому зафіксовано факт нанесення удару потерпілій ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 128, 129, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку передбаченого частиною 1 статті 126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Речовий доказ: DVD-R диск з фрагментом відеозапису на якому зафіксовано факт нанесення удару потерпілій ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) 2000 грн (дві тисячі гривень) у відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1