Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/463/20
Провадження № 1-кп/673/23/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , українець громадянин України, непрацюючий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не військовозобов`язаний, раніше судимий,

-23.12.2019 вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області засуджений за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки (вирок законної сили не набрав),-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

18 січня 2020 року близько 8 год., ОСОБА_4 проходячи біля території господарства, що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , прийняв рішення проникнути на господарство та до житлового будинку, що знаходиться на господарстві, з метою тимчасового проживання у зазначеному будинку.

Тоді ж, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до вказаного будинку, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом із неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку ввів в оману про законність своїх дій, підійшов до вікна у західній стіні житлового будинку АДРЕСА_2 , після чого, в порушення ст.30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканність житла, не допускається

проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи факт, що вказаний будинок останньому не належить, не будучи зареєстрованим у ньому, не отримавши на це згоди потерпілої ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та суспільно-небезпечних наслідків, умисно, за відсутності законних підстав, порушуючи конституційне право недоторканості житла, відігнувши рукою стальний цвях фіксації положення дерев`яної рамки вікна у західній стіні будинку, після чого відкривши стулки рамки вікна, проник в середину житлової кімнати вказаного будинку, де біля 17 години 47 хвилин, того ж дня був виявлений працівниками Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла особи ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав правдиві показання, що дійсно 18.01.2020 року при зазначених вище фактичних обставинах, він, таємно, умисно, незаконно проник до житла ОСОБА_6 .. Обвинувачений просив суд його суворо не карати, оскільки він щиро покаявся, пообіцяв більше подібних дій не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву про розгляд даної кримінальної справи у її відсутності, повідомивши про бажання закрити провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з відмовою від приватного обвинувачення. Потерпіла ОСОБА_6 , також повідомила, що будь-яких претензій до обвинуваченого у неї не має, цивільний позов нею не заявлявся.
Вирішуючи питання закриття кримінального провадження, суд бере до уваги положення ч.1 ст. 477 КПК України, згідно якої справи за ч. 1 ст. 162 КК України можуть бути закриті лише при відсутності обтяжуючих обставин, у зв"язку з чим відповідне її клопотання задоволенню не підлягає.
Разом з повним визнанням своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому злочині, його винуватість підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема, протоколами слідчих дій, огляду місця події та слідчого експерименту, тощо.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи, тому суд визнає винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині доведеною.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, інвалідом не являється, стан його здоров?я соматично нормальний,

на «Д» обліку в лікаря нарколога не перебуває, страждає на психічне захворювання в формі легкої розумової відсталості, по місцю проживання характеризується негативно, перебуває на військовому обліку, не одружений, дітей не має, депутатом місцевих сільських та селищних рад не являється, не працює та не навчається.
Суд також враховує, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив вже будучи попередньо притягнутим до кримінальної відповідальності вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23.12.2019 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 та 76 КК України звільнений від відбування з іспитовим строком на 2 роки, проте, на день вчинення даного злочину вирок законної сили не набрав.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається повне визнання ним вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається рецидив злочину.
Разом з тим, з огляду на повторність вчиненого ОСОБА_4 злочину, вчиненого в менш ніж місячний строк часу після постановлення останнього вироку відносно нього, суд критично оцінює його заяву про щире каяття, тому не визнає його, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Як вбачається з досудової доповіді органу пробації від 30.07.2021 року відносно ОСОБА_4 , історія вчинених обвинуваченим правопорушень встановлює високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, як і водночас, складає високий ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства.

Так, суд глибоко переконаний, що попередній випадок притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, не мав жодного позитивного виховного впливу на останнього, про що свідчить чергове притягнення його до кримінальної відповідальності в межах даного кримінального провадження за аналогічним обвинуваченням.

Таким чином, з огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації обґрунтовано вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження його волі може становити небезпеку для суспільства, а виконання покарання у громаді, навіть у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, вочевидь не можливе.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини справи, а особливо на особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його схильність до вчинення злочинів проти власності, суд, вважає, що звільнення його від покарання із застосуванням іспитового строку в порядку ст.ст. 75 та 76 КК України, не призведе до позитивних змін в його особистості і не створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки таке покарання не матиме належного та відповідного виховного впливу на обвинуваченого та не сприятиме його виправленню, оскільки після притягнення до кримінальної відповідальності він знову вчинив новий злочин, який є предметом даного судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, ближче до нижчої межі санкції статті Особливої частини КК України, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів
Крім того, суд приймає до уваги, що вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії проступків, цивільний позов потерпілим не заявлявся з огляду на відсутність шкоди обвинуваченим, запобіжний захід не обирався, судові витрати в справі були відсутні.
Таким чином, визначаючи вид та суворість покарання, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого, з якою перебував в родинних відносинах, задовільну поведінку обвинуваченого під час досліджуваних судом обставин, а також інші фактичні обставини справи, які в цілому все ж свідчать про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст.ст. 65-67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до даного вироку не відбуту частину покарання за попереднім вироком, призначеним Ярмолинецьким районним судом від 23.12.2019 року за ч.1 ст. 185, ч.3 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Початок строку покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання шляхом фактичного затримання ОСОБА_4 у відповідності до норм КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1