Дата документу 05.10.2021 Справа № 331/4562/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4562/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/901/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в порядку ст.206 КПК України та звільнено з-під варти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Запорізькому слідчому ізоляторі на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 від 05 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по справі №334/2255/21, 1-кс/334/1223/2021,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7 .

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в порядку ст.206 КПК України та звільнено з-під варти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Запорізькому слідчому ізоляторі на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_9 від 05 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по справі №334/2255/21, 1-кс/334/1223/2021.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати з причин невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена незаконно, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню з таких підстав.
Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду ОСОБА_1 убачається, що останньою прийнято рішення поза межами власних повноважень. Слідчий суддя вийшла також за межі розгляду відповідного клопотання та перейняла на себе повноваження апеляційного суду щодо надання оцінки та визначення законності рішення слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , яка набрала законної сили, діє строком до 02 вересня 2021 року, та з якою сторона захисту погодилась і в подальшому не оскаржувала зазначене рішення в апеляційному порядку.
Проте, в ході розгляду вказаного клопотання слідчим суддею жодним чином не взято до уваги відповідні заперечення та доводи прокурора, обставини зазначені прокурором проігноровані та в подальшому залишились без належної правої оцінки слідчим суддею.
Окрім цього, слідчим суддею застосована правова позиція Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17, лише загальним згадуванням окремого її положення.
Таким чином, слідчий суддя, будучи достовірно обізнаною про наявність законної ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2021 року, ухвалила процесуальне рішення у непередбачений законом спосіб, яке взагалі не передбачено відповідно до його повноважень.
У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 зазначає, що ухвала слідчого судді, постановлена в порядку ст.206 КПК України, не підлягає окремому оскарженню.
Так, ч.1 ст.309 КПК України визначено перелік ухвал слідчих суддів, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування. До числа цих ухвал не відносяться ухвали слідчих суддів щодо звільнення з-під варти, поданих у порядку ст.206 КПК України.

Висновки прокурора не відповідають фактичним обставинам справи.
На думку прокурора, слідчий суддя ОСОБА_1 прийняла рішення поза межами власних повноважень та перейняла на себе повноваження апеляційного суду щодо надання оцінки та визначення законності рішення слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_10 від 05 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , яка набрала законної сили, діє строком до 02 вересня 2021 року, та з якою сторона захисту погодилась і в подальшому не оскаржувала зазначене рішення в апеляційному порядку.
Проте, постановлення слідчим суддею Жовтневого районного суду м.Запоріжжя оскаржуваної ухвали від 26 серпня 2021 року про звільнення особи з-під варти за результатами розгляду клопотання, поданого в порядку, передбаченому ст.206 КПК України, здійснено в межах повноважень, наданих їй кримінальним процесуальним законом.
Щодо посилань прокурора в апеляційній скарзі з приводу виходу слідчого судді за межі розгляду відповідного клопотання та перейняття на себе повноважень апеляційного суду, то захисник вважає, що слідчий суддя діяла виключно в межах повноважень, передбачених ст.206 КПК України, резолютивна частина ухвали від 26 серпня 2021 року не містить висновку про зміну або скасування ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_9 від 05 липня 2021 року.

Питання стосовно звільнення особи, позбавленої свободи, в порядку ст.206 КПК України не пов`язане із вирішенням обвинувачення по суті.

Тому, слідчий суддя за результатами розгляду клопотання про звільнення особи з-під варти від 25 серпня 2021 року постановила судове рішення у виді ухвали з дотриманням вимог ст.372 КПК України.
Крім того, захисник зазначає, що слідчим суддею Ленінського районного суду м.Запоріжжя постановлено ухвалу від 05 липня 2021, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Термін дії ухвали закінчується 02 вересня 2021 року.
В даному випадку сторона захисту виходила з того, що за наявності судового рішення, тримання ОСОБА_7 поза межами строку однозначно привело до порушення його прав і свобод, що гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Фактично, виникла ситуація, за якої з одного боку наявне судове рішення, яким продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, однак, з іншої сторони зазначене судове рішення призвело до порушення прав і свобод підозрюваного, що виражається в утримуванні останнього під вартою поза межами строку досудового розслідування, що є недопустимим за чинним кримінальним процесуальним законом.
Враховуючи зазначене, попри наявність судового рішення сторона захисту звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням саме в порядку ст. 206 КПК України, оскільки чинним КПК України не передбачено іншої процедури звільнення особи, що позбавлена свободи.

З огляду на викладене, сторона захисту заперечує проти апеляційної скарги прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2021 року в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає розгляду, оскільки доводи прокурора про істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали і прийняття слідчим суддею рішення у непередбачений законом спосіб, підлягають перевірці, що можливе лише при апеляційному перегляді вказаного судового рішення.

Колегія суддів вважає, що право на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини 1 статті 7 та частини 1 статті 24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення частини 6 статті 9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України.

При цьому колегія суддів враховує висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 12 жовтня 2017 року у справі №757/49263/15-к, згідно з яким, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 9 КПК України, яка встановлює що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження, 25 серпня 2021 року захисник - адвокат ОСОБА_8 , який діяв в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з клопотанням в порядку ст.206 КПК України, у якому просив постановити ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_7 , який утримується у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання захисником підозрюваного зазначено, що слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя постановлено ухвалу від 05 липня 2021, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Термін дії ухвали закінчується 02 вересня 2021 року.
31 травня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
01 червня 2021 року постановою прокурора ОСОБА_12 матеріали кримінального провадження №0000435 та №0000625 були об`єднані в одне провадження та присвоєно номер 0000435.
Керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя в рамках даного кримінального провадження прийнято рішення про продовження строку досудового розслідування строком до 3-х місяців, тобто до 07 серпня 2021 року включно.
29 липня 2021 року слідчий СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 30 березня 2021 року.
Ухвалою слідчого суді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_13 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000485 від 30 березня 2021 року відмовлено.
13 серпня 2021 року рішенням слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя стороні захисту встановлено строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000485 від 30 березня 2021 року, в порядку ст. 290 КПК України, до 28 серпня 2021 року включно.
Слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 30 березня 2021 року завершено.
Отже, продовження слідчим суддею Ленінського районного суду м.Запоріжжя строку тримання під вартою ОСОБА_7 поза межами строку досудового розслідування не узгоджується з вимогами, визначеними ч.ч.1,3 ст.197 КПК України, що призвело до того, що підозрюваний ОСОБА_7 без законних підстав перебуває під вартою.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволено та звільнено з-під варти ОСОБА_7 .
Переглядаючи зазначене судове рішення, колегія суддів звертає увагу на таке.
Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий суддя та інші вказані в цій статті особи, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень частини 6 зазначеної статті, лише у випадку, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Статтею 206 КПК України закріплено загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.
Вказаною статтею визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечення прав такої особи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, тобто позбавлена свободи за відсутності для того правових підстав.
При цьому частиною 3 статті 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Таким чином, статтею 206 КПК України передбачено випадки, у яких слідчий суддя не тільки може але й зобов`язаний звільнити особу з-під варти.
Наведені вище положення статті 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

В свою чергу, згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2021 року продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 02 вересня 2021 року.
На час надходження до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя - 25 серпня 2021 року клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 щодо звільнення ОСОБА_7 з-під варти в порядку ст.206 КПК України, останній утримувався в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на підставі судового рішення, копія якого додана до самого клопотання.
Викладене дає підстави для висновку, що слідчому судді на момент надходження клопотання з додатками було достеменно відомо, що ОСОБА_7 утримується під вартою на підставі судового рішення. При цьому, з наявних матеріалів убачається, що це рішення набрало законної сили та не оскаржувалось в апеляційному порядку, про що вказано в апеляційній скарзі прокурора та що не оспорюється стороною захисту.
Не зважаючи на це, слідчий суддя не тільки прийняв до розгляду вказане клопотання, що, на думку колегії суддів, не узгоджується з положеннями ст.206 КПК України, а ще й у своїй ухвалі піддав критиці судове рішення слідчого судді, на підставі якого ОСОБА_7 утримувався під вартою. Зокрема, звільняючи з-під варти ОСОБА_7 , слідчий суддя в своїй ухвалі вказав на те, що інший слідчий суддя - Ленінського районного суду м.Запоріжжя, при продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_7 не врахував граничну межу строку досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя фактично переглянув судове рішення іншого судді - слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя.
В свою чергу, перегляд рішень слідчих суддів, які не набрали законної сили, про взяття підозрюваної особи під варту та про продовження строку тримання під вартою такої особи відноситься до компетенції виключно суду апеляційної інстанції (п.п.2,3 ч.1 ст.309, ч.3 ст.392 КПК України).
Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Викладене кореспондується з положеннями п.18 ч.1 ст.3 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя - в т.ч. суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
На думку колегії суддів, звільняючи з-під варти ОСОБА_7 , який утримувався під вартою на підставі ухвали слідчого судді, про що прямо зазначено як в мотивувальній так і в резолютивній частині оскаржуваної ухвали, слідчий суддя діяв у непередбачений законом спосіб та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, якими регулюються повноваження слідчого судді, на що обґрунтовано вказав прокурор в апеляційній скарзі.
З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - підлягає безумовному скасуванню на підставі ст.ст.407, 409, 412 КПК України, відповідно, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в порядку ст.206 КПК України та звільнено з-під варти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Запорізькому слідчому ізоляторі на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 від 05 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по справі №334/2255/21, 1-кс/334/1223/2021, скасувати.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4