КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3796/2021 Категорія КК: ч.3 ст.187 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 12 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 обвинуваченої за ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченої за ч.3 ст.187 КК України у кримінальному провадженні № 0005126 ,-

за участю прокурора: ОСОБА_10

обвинуваченої: ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12 серпня 2021 року задоволено клопотання прокурора, та продовженострок тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 (шістдесят) діб, до 10 жовтня 2021 року, включно.

Рішення суду обґрунтоване тим, що на даний час, обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді взяття під варту, не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про існування ризиків, що обвинувачені спробують переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджують на даному етапі провадження у справі потребу в подальшому тримання обвинувачених ОСОБА_6 а ОСОБА_8 під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем її проживання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що доводи клопотання прокурора є безпідставними, оскільки будь-які ризики, що обвинувачена спробує переховуватись від органів розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення, буде перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на неї процесуальних обов`язків відсутні та прокурором не надано жодного підтвердження таких ризиків, і всі вони були перелічені формально.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 також посилається на те, що в порушення діючого законодавства, прокурор не надав ні адвокату, як стороні захисту, ні суду, ні іншим учасникам справи письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою, проте суддя ОСОБА_1 розглянула питання продовження тримання під вартою, тим самим вона вийшла за межі судової функції і фактично стала на сторону обвинувачення, що є порушенням принципів незалежності і безсторонності.

Крім того, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що при обговоренні пропозиції продовжити строк тримання під вартою обвинувачених, він просив суд змінити обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт за місцем її проживання та обґрунтував тим, що прокурор жодним чином не обґрунтував, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 є виправданим; ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; також на обґрунтування відсутності ризиків, на які послався прокурор, адвокат вказав на те, що потерпілі у даній справі вже допитані, проте суд повністю проігнорував вищевказані доводи і продовжив строк тримання під вартою з власної ініціативи, з порушенням належної правової процедури, що порушує право на справедливий суд і право ОСОБА_6 на свободу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що у ОСОБА_8 відсутня можливість вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки: слідством зібрано всі докази, які мають істотне значення та досудове розслідування закінчено, потерпілі вже допитані в судовому засіданні, а ОСОБА_8 визнає свою вину та дає ж такі самі покази, як і потерпілі, що вказує на її доброчесність та свідчить про її щире каяття, зобов`язується з`являтися в судові засідання; раніше не судима, а отже немає підстав вважати, що вона вчинить інше кримінальне правопорушення та зазначає, що суд першої інстанції не зазначив які саме наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, більше того, суд не досліджував матеріали кримінального провадження, оскільки останні ще не долучалися до матеріалів справи.

Також апелянт вважає, що суд безпідставно не врахував, що ОСОБА_8 має місце реєстрації, одружена, має трьох дітей, двоє з яких малолітні, має гарну репутацію, раніше не судима, сприяла розкриттю злочину, надавала правдиві покази та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив мотиви, з яких він відхилив обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Окрім того, адвокат ОСОБА_9 звертає увагу, на те, що під час судового засіданні 12.08.2021, прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, проте з незрозумілих причин, суд не розглянув заявлене клопотання в частині ОСОБА_12 , та не продовжив йому запобіжний захід.

Клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю обвинуваченої ОСОБА_6 не надходило, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснювався без участі ОСОБА_6 ..

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 за ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України у кримінальному провадженні № 0005126 були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу з зазначенням в ухвалі відповідних мотивів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Посилання захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не впливають в даному випадку на рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , оскільки вона обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, один з яких є особливо тяжкий злочин та стосовно неї існують доведені ризики передбачені ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 з приводу того, що у ОСОБА_8 відсутня можливість вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки: слідством зібрано всі докази, які мають істотне значення та досудове розслідування закінчено; обвинувачена визнає свою вину та дає такі ж самі показання як і потерпілі; зобов`язується з`являтися в судові засідання; раніше не судима, а отже немає підстав вважати, що вона вчинить інше кримінальне правопорушення є непереконливими, зважаючи на характер висунутого ОСОБА_8 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, які переконливо доводять існування вказаних ризиків, тому, на переконання колегії суддів, достатньо вмотивованим є висновок суду щодо необхідності тримання ОСОБА_8 під вартою, щоб завадити цьому.

Суд апеляційної інстанції враховує і позицію потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх представника адвоката ОСОБА_15 які в суді першої інстанції підтримали клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Посилання адвоката ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на те що стороною обвинувачення не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які вона посилалася у клопотанні, як на підставу продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є необґрунтованою та спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12 серпня 2021 року,в якій зазначаються детально всі наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Доводи апеляційних скарг адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на те, що їм не вручалась копія клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є безпідставними та необґрунтованими, оскільки з оскаржуваної ухвали суду убачається, що питання доцільності продовження строку тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою розглядалось судом в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про необхідність продовження строку тримання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , під вартою є законним, обґрунтованим і вмотивованим, постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з дотриманням вимог, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, натомість, доводи та твердження адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 12 серпня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.331,404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0005126 за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченої за ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 12 серпня 2021 року у даному кримінальному провадженні, якою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 10 жовтня 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3