Справа № 349/96/22
Провадження № 1-кп/349/67/22
В И Р О К
іменем України
03 лютого 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Дегова Рогатинського району Івано-Франківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який не працює, раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні від призову на строкову військову службу, відповідальність передбачена ст. 335 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких встановлених судом обставин.
Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
На виконання ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указом Президента України № 71/2021 від 24 лютого 2021 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році» було постановлено призвати зокрема в період жовтня грудня 2021 року на строкову військову службу громадян України чоловічої статі, яким до відправлення у військові частини виповнилось 18 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на обліку призовників відділу №4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи придатним, згідно рішення призовної комісії від 06 грудня 2021 року ( протокол №16) для військової служби, та не маючи, передбачених ст.ст. 17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підстав на відстрочку чи звільнення від призову на строкову службу, 06 грудня 2021 року отримав під розписку повістку про прибуття на 09 грудня 2021 року о 06 год 00 хв. до пункту збору відділу №4 ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого відбуття у військову частину для проходження строкової військової служби у команді № НОМЕР_1 .
Однак ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,Указу Президента України № 71/2021 від 24 лютого 2021 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році», будучи придатним за станом свого здоров`я для проходження строкової військової служби та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, не маючи правових підстав на відстрочку чи звільнення від призову на строкову військову службу, а також усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, не з`явився без поважних причин до призовного пункту у визначений йому час, чим ухилився від призову на строкову військову службу.
Позиція обвинувачених щодо пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання про те, що він є військовозобов`язаним та після проходження військово-лікарської комісії, де рішенням його визнано придатним до військової служби, ухилився від призову на строкову військову службу та у призначений час не прибув на пункт збору у військовий комісаріат.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції, передбаченої ст. 335 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.
Згідно ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, наведені судом дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання.
На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Таке призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого не застосований жоден вид запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: особову справу призовника ОСОБА_4 повернути у відділ №4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1