Справа № 589/5219/19
Провадження № 1-кп/589/205/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2021 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

та присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. 1,5 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох та більше осіб, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб (ч. 2 ст. 15 - п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України), а також у придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу (ч. 1 ст. 263 КК України) за таких обставин.

28.05.2019 близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_9 прибув до літньої площадки кафе «Гриль Бар» (м. Шостка, вул. Свободи, буд. 40), у якому перебував до 19:20 год. Як вказується обвинуваченням, у зазначений проміжок часу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який також перебував у вказаному кафе, виник словесний конфлікт, під час якого вони один з одним сперечались. У подальшому учасники суперечки перемістилися на вулицю, біля входу у кафе «Гриль Бар», де ОСОБА_10 у ході сварки наніс один удар ОСОБА_9 по обличчю, чим спричинив фізичний біль. Після цього суперечка припинилась та всі учасники повернулась до приміщення літньої площадки, звідки приблизно о 19:20 год. ОСОБА_9 пішов у невстановленому під час досудового розслідування напрямку.

Будучи обуреним конфліктом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вирішив використати цей малозначний привід та спланував вбивство ОСОБА_10 . Розуміючи, що його дії можуть бути помічені, а він буде викритий, ОСОБА_9 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою позбавлення його подальшої ідентифікації, перевдягнув одяг, надівши спортивний костюм замість брюк та сорочки, у яких останній був одягнений у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та взяв із собою заздалегідь заготовлену маску (балаклаву) чорного кольору, яка закривала обличчя, крім очей.

Як вказується в обвинувальному акті, крім зазначених засобів маскування, ОСОБА_9 взяв із собою предмет, заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме бойову оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яку він, не маючи передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, придбав за невстановлених у ході досудового розслідування обставин та зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Після цього він вирушив по м. Шостка, при цьому перевіряючи всі гральні заклади, де міг знаходитись ОСОБА_10 , який приблизно о 21 годині покинув кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " разом із ОСОБА_11 (який також перебував у вказаному кафе та був під час конфлікту ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ) та які пішли до приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи, буд. 22). Підійшовши до вказаного розважального закладу, близько 23 год. 20 хв. 28.05.2019 ОСОБА_9 , відчинив вхідні двері та не заходячи у приміщення, побачив ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які сиділи навпроти входу у вказаний заклад за гральними столами під № 3, за яким перебував ОСОБА_10 та № 4 за яким сидів ОСОБА_11 .

Розуміючи, що вказані особи перебувають у приміщенні грального закладу «Золотий кубок. Імперія лото», ОСОБА_9 , бажаючи заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вирішив досягти своєї злочинної мети загальнонебезпечним способом, із застосуванням наявної у нього гранати Ф-1.

З цією метою він, діючи умисно, обравши для вчинення злочину спосіб небезпечний для життя багатьох осіб, розуміючи, що від вибуху можливе настання смерті декількох осіб, відійшов за кут будинку АДРЕСА_2 , розташований з правої сторони від приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото», де з метою позбавлення його подальшої ідентифікації, надів заздалегідь заготовлену маску (балаклаву) чорного кольору, яка закривала його обличчя крім очей.

В цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , побачивши як ОСОБА_9 о 23:20 год. відчинив вхідні двері до приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» та помітив їх, розуміючи що через конфлікт, який стався між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у кафе «Гриль Бар» до цього часу, міг спонукати ОСОБА_9 до вчинення злочинних дій із позбавлення їх життя, покинули вказаний заклад та пішли в напрямку буд. 1 по вул. Знаменівській в м. Шостка.

Після цього близько 23:35 год. ОСОБА_9 , надягнувши на голову маску (балаклаву), помилково вважаючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходяться у приміщенні грального закладу, з метою умисного вбивства останніх особливо-небезпечним способом, знову підійшов до приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото», де швидко відчинив вхідні двері та не заходячи у приміщення, дістав заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, з якої висмикнув запобіжне кільце, тим самим, привівши її в бойову готовність і відразу після цього кинув гранату безпосередньо в бік гральних столів, де як він бачив до цього, сиділи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Крім того, у приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» на момент, коли ОСОБА_9 кинув гранату, перебували охоронець ОСОБА_13 , який отримав тілесні ушкодження в результаті вибуху та касир ОСОБА_14 , які фактично не були об`єктами, на які спрямовував свій злочинний умисел ОСОБА_9 , однак, останній усвідомлював та передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї дії, у вигляді настання смерті інших осіб, які перебували у вказаному закладі.

Внаслідок кинутої ОСОБА_9 гранати, о 23 год. 37 хв. стався вибух, в результаті якого охоронець вказаного закладу ОСОБА_13 , який перебував біля входу у приміщення та сидів за столом охоронця, отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійної рани в лобній ділянці по середині лінії, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Після кидка гранати ОСОБА_9 , розуміючи, що виконав всі необхідні для досягнення свого злочинного умислу дії, втік з місця вчинення злочину. Однак, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перед вибухом вийшли з приміщення філії УНЛ "Золотий кубок. Імперія лото".

Таким чином, як вказує обвинувачення, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом та більше особам, що потягло спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , шляхом підриву оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, тобто способом, небезпечним для життя багатьох осіб, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15 - п.1,5, ч.2ст.115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство чотирьох осіб, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кваліфікуючими ознаками якого є: закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб, а також вчинення закінченого замаху на вбивство способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Крім цього ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що маючи умисел на незаконне носіння, зберігання та придбання бойового припасу, 28.05.2019 у невстановлений в ході досудового розслідування час, взяв із собою предмет, заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, бойову оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яку він не маючи передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, придбав за невстановлених у ході проведення досудового розслідування обставин та зберігав у невстановленому під час проведення досудового розслідування місці.

Після чого, того ж дня, ОСОБА_9 з метою умисного вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 особливо-небезпечним способом, підійшов до приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (Сумська область, м. Шостка вул. Свободи буд. 22), де швидко відчинив вхідні двері та, не заходячи у приміщення, дістав заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, з якої висмикнув запобіжне кільце, тим самим, привівши її в бойову готовність та відразу після цього кинув гранату безпосередньо у приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото».

Внаслідок кинутої ОСОБА_9 гранати, о 23 год. 37 хв. стався вибух, в результаті якого охоронець вказаного закладу ОСОБА_13 , який перебував ліворуч входу у приміщення та сидів за столом охоронця, отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійної рани в лобній ділянці по середині лінії, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Після кидка гранати ОСОБА_9 , розуміючи, що виконав всі необхідні для досягнення свого злочинного умислу дії, втік з місця вчинення злочину. Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 затверджено Положення про дозвільну систему, відповідно до якого встановлюється обов`язковість отримання дозволів на зберігання володіння і користування зброєю, у тому числі бойовими припасами та вибуховими пристроями. Крім того, відповідно до п. 4 Спільного наказу № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2017 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» предмет який використав ОСОБА_9 , а саме оборонну осколкову гранату Ф-1, яку він кинув до приміщення філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (Сумська область м. Шостка вул. Свободи буд. 22), належать до предметів, вилучених з обігу.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №19/119/10-2/56е від 15.08.2019 надані на дослідження предмети (важіль від уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2, деформоване кільце із запобіжною чекою від накольного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2, деформовані частини накольного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2 та деформовані частини корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 є залишками боєприпасу, а саме оборонної осколкової ручної гранати Ф-1.

Таким чином, як вказано в обвинувальному акті, своїми умисними діями, які виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу - оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, без передбаченого законом дозволу - ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.1ст.263 КК України, тобто незаконне поводження з бойовими припасами.

Оцінивши досліджені в процесі судового розгляду докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтувалось на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, суд присяжних прийшов до переконання, що ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні необхідно виправдати враховуючи таке.

Частина 1 статті 2 КПК України визначає, що кримінальне провадження має бути спрямовано, зокрема, на те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до стаття 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України на стадії судового розгляду покладається на прокурора (ч. 1 ст. 92 КПК України).

З протоколу огляду місця події (Т.2, а.с. 176 - 186), висновку судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 19/119/7-1/845е від 19.06.2019 та судової вибухово - технічної експертизи № 19/119/10-2/56е від 15.08.2019 вбачається, що 28.05.2019 в приміщенні філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи, буд. 22) в якому в цей час перебували працівники даного закладу - охоронець ОСОБА_13 та касир ОСОБА_14 , о 23 год. 37 хв. вибухнула одна бойова оборонна осколкова ручна граната Ф-1 внаслідок чого охоронець ОСОБА_13 , отримав, як встановлено висновком судово-медичної експертизи, легке тілесне ушкодження (лінійну рану в лобній ділянці по середній лінії).

Від сторін кримінального провадження зауважень на неповноту, незаконність слідчої дії - огляду місця події під час судового розгляду не надходило. Твердження висловлене захисником в судових дебатах про те, що в приміщенні вибухнула не граната, а якийсь інший вибуховий пристрій, суд оцінює виключно як нічим не підтверджене припущення, оскільки у вищенаведеному висновку судової вибухо-технічної експертизи від 15.08.2019 судовий експерт прийшов до однозначного висновку про те, що надані на дослідження предмети (які були вилучені під час огляду місця події) є залишками боєприпасу, а саме, оборонної осколкової ручної гранати Ф-1. Клопотань про призначення будь-яких інших експертиз з даного питання від сторони захисту не надходило.

Потерпіла ОСОБА_14 показала, що обвинуваченого не знає. З січня 2019 року вона працювала касиром в закладі УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (м. Шостка, вул. Свободи, 22, на першому поверсі багатоповерхового будинку). Зокрема, 28.05.2019 вона працювала з ранку. Людей було мало. О 19 годині на роботу на свою зміну прибув охоронець ОСОБА_13 . Ввечері зайшли два гравці, яких вона знає в обличчя, поставили по 100 грн. Чула, що хтось відкрив вхідні двері, але не бачила, хто саме через конфігурацію приміщення та розміщення її робочого місця. Потерпіла вказує, що коли двері відчинилися перший раз, один з гравців озирнувся та йому було видно хто відкривав двері. Після цього їх поведінка не змінилася, вони були ще 5 хвилин та спокійно вийшли. Ще через 5 хвилин двері відчинились дуже голосно та якийсь предмет, схожий, як вказує потерпіла, на пляшку було вкинуто до приміщення. Потерпіла підтвердила, що такий предмет був один. Хто відкривав двері вдруге потерпіла також не бачила. Вона хотіла вийти та викинути даний предмет, зробила два кроки та пролунав вибух. Потерпіла вважає, що не зазнала тілесних пошкоджень тому що перебувала за барною стійкою. Пошкоджень ОСОБА_14 не отримала, однак, була налякана. Вона зателефонувала адміністратору. Потім зайшов хлопець з собакою, сказав, щоб виходили, взяв її за руку та вивів на вулицю. Приїхала охорона, були викликана поліція та "швидка". Потерпіла пояснила, що охоронець знаходився біля виходу, однак, хто відкриває двері йому не видно. Потерпіла вказує, що вона неконфліктна людина, а тому не вважає, що даний злочин було скоєно безпосередньо проти неї.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_13 показав, що працював охоронцем вищевказаного закладу та з 19 години заступив на зміну. Відвідувачів було набагато. Подія відбулась о пів на дванадцяту ночі. На дверях задзвенів дзвіночок, однак, ніхто до приміщення не зайшов і в приміщення була закинута граната. Потерпілий бачив саме гранату, однак вважав, що вона не справжня. Робоче місце потерпілого було розташовано таким чином, щоб бачити зал, вхідні двері він не бачить.

Показання потерпілого були перевірені проведеним з ним слідчим експериментом /Т.3, а.с. 9 - 13/, відеозапис якого було оглянуто в судовому засіданні.

Допитана як свідок ОСОБА_15 показала, що працювала в гральному закладі "Українська національна лотерея" старшим касиром. Про події довідалась телефоном від ОСОБА_14 . Свідок повідомила керівництво та викликала охорону. На місце події свідок прибула за 15 хвилин після розмови ОСОБА_14 . Будь-які погрози та конкуренцію з іншими закладами свідок заперечує. Обвинуваченого свідок не знає.

Оцінюючи в сукупності такі докази як протокол огляду місця події, висновок судової вибухово-технічної експертизи, висновок судово-медичної експертизи, показання потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , суд присяжних вважає достовірно встановленими обставини щодо часу, місця, способу та обстановки вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини не визнав та показав, що 28.05.2019 він дійсно перебував в кафе "Гриль Бар", ОСОБА_10 можливо бачив та можливо, привітався. Знає ОСОБА_10 близько 4 років, однак відносин ніяких з ним не підтримував. Конфлікт та бійку з ОСОБА_10 28.05.2019 в кафе "Гриль Бар" заперечує. Після перебування в кафе "Гриль Бар" цього дня гуляв по місту, був на стадіоні та в декількох розважальних закладах, в яких саме та в який час, не пам`ятає. Де він перебував на момент вибуху в приміщенні філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (28.05.2019 о 23 год. 37 хв.) точно не пам`ятає. Обвинувачений заперечив, що саме він є тією особою, яка 28.05.2019 о 22 годині та в подальшому (з 23 год. 14 хв. 10 сек. по 23 год. 14 хв. 52 сек.) наявна на відеозаписі з камери зовнішнього спостереження на вул. Свободи, 37, хоч і не заперечує деяку схожість. Обвинувачений заперечує, що на досліджених аудіозаписах телефонних розмов наявний саме його голос, чи належав йому номер мобільного телефону (що був об`єктом негласної слідчої (розшукової) дії згідно ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду) не пам`ятає. Вказує, що з ОСОБА_10 був лише знайомим та намірів вбити його, а так само, ОСОБА_11 , у нього не було. Вважає, що обвинувачення його у вчиненні вищевказаних злочинів є помстою з боку СБУ, оскільки він раніше підозрювався у нападі на співробітника СБУ.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 363 від 19.08.2019 (Т.2, а.с. 219 - 221) ОСОБА_9 на час вчинення інкримінованого йому злочину (та на час проведення експертизи) виявляв ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, стан субкомпенсації, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Свідок ОСОБА_10 показав, що обвинуваченого знає візуально. Підтвердив, що був вдень у кафе "Гриль Бар", пив пиво, було багато людей. Не заперечував, що бачив в кафе ОСОБА_9 з яким спілкувався про щось незначне. Ніяких відносин з ОСОБА_9 він не підтримує. Вказує, що з кафе пішли з приятелем ОСОБА_11 коли вже було темно. Вони вдвох пішли до грального закладу (на вул. Свободи). Інших відвідувачів не було. З персоналу були охоронець та дівчина-оператор. Були в закладі максимум півгодини. Також вказує, що він не бачив, щоб хтось заходив. Безпосередньо вихід він не бачив, оскільки сидів боком до нього. Вони пограли з ОСОБА_11 та пішли.

Свідок ОСОБА_11 показав, що з обвинуваченим знайомий, займалися в спортзалі. Був в кафе разом з ОСОБА_10 , однак ОСОБА_9 не пам`ятає. З ОСОБА_10 свідок знайомий, спілкується з ним. Після кафе вони з ОСОБА_16 пішли по місту, зашли до салону лотерей (грального закладу) на вулиці Свободи, точного часу вже не пам`ятає. В приміщенні нікого не було, окрім охоронця та дівчини (тобто, працівників даного закладу). Свідок сидів на барному стільці спиною до дверей. Свідок вказує, що він та ОСОБА_16 перебували в даному закладі близько 10 хв., поставили по 100 грн., вийшли з приміщення та пішли в бік вул. Знаменської. Коли вони дійшли до перехрестя вул. Знаменської та Свободи, позаду почули вибух. Молоді люди, які поряд сиділи на лавці, розбіглись. Коли вони підішли до грального закладу, якийсь хлопець з собакою вивів дівчину та побіг за охоронцем. Працівники закладу були контужені. Свідок заперечує конфлікти будь з ким та напад безпосередньо на нього. Які відносини у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідок не знає.

Свідок ОСОБА_17 (офіціант кафе "Гриль Бар") вказує, що 28.05.2019 обслуговувала стіл за яким перебували чоловіки приблизно в обідній час (13-14 год.). Між даними чоловіками була розмова на підвищених тонах. Адміністратор попросила їх розмовляти тихіше. Вони вийшли з приміщення кафе та, як повідомила адміністратор, на вулиці була бійка. Між ким саме, свідок не знає, особисто не бачила. Пізніше в ході слідчої дії свідок впізнала в одному з чоловіків, який перебуваючи в кафе розмовляв з іншим на підвищених тонах, ОСОБА_10 , який часто відвідував дане кафе (протокол пред`явлення до впізнання за фотознімками - Т.2, а.с. 89 - 91) Іншого чоловіка, з яким розмовляв ОСОБА_10 свідок бачила зі спини. Присутнього в залі судових засідань ОСОБА_9 свідок не пам`ятає.

Також свідок вказала, що ОСОБА_10 був 28.05.2019 в кафе "Гриль Бар" двічі: вдень, коли він на підвищених тонах розмовляв з невідомим свідку чоловіком в кепці та ближче до вечора, коли ОСОБА_10 приходив в компанії інших чоловіків, серед яких вже не було чоловіка в кепці.

Свідок ОСОБА_18 (до якого застосовано заходи безпеки) показав, що 28.05.2019 був свідком конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . В зв`язку з цим був конфлікт, свідок не знає. Свідок показав, що за сусіднім столиком в кафе перебували особи: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а ОСОБА_21 підійшов до них. Потім їм зробили зауваження та вони всі вийшли на вулицю де ОСОБА_10 наніс ОСОБА_9 декілька ударів по обличчю. Свідку як ОСОБА_19 так і ОСОБА_21 відомі близько 5 років, однак особисто він з ними не знайомий. Прізвиська ОСОБА_9 свідок не знає. Також свідок вказав, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 входять до угрупування "депутатські". Потім ОСОБА_10 з компанією повернулись до кафе, а куди подівся ОСОБА_9 свідок не знає.

Таким чином, показання щодо конфлікту 28.05.2019 в кафе "Гриль Бар" між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та насенення ОСОБА_10 ударів ОСОБА_9 , які були надані обвинуваченим, свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з одного боку та свідком ОСОБА_18 суттєво різняться: обвинувачений, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 стверджують, що конфлікту та бійки не було, а свідок ОСОБА_18 вказує, що бачив конфлікт та бійку. Отже, словам ОСОБА_11 та ОСОБА_10 протиставлені слова свідка ОСОБА_18 .

Інший свідок - працівниця кафе ОСОБА_17 підтвердила лише, що бачила (тобто, спостерігала, але зміст не чула) розмову "на підвищених тонах" ОСОБА_10 з особою, яку свідок бачила зі спини. Свідком того, що саме між цими особами відбулась бійка біля кафе на вулиці свідок ОСОБА_17 не була.

Крім того, між показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 наявні протиріччя: свідок ОСОБА_17 стверджує, що розмова за столиком в кафе на підвищених тонах була між ОСОБА_10 та чоловіком в кепці, а свідок ОСОБА_18 вказує, що розмова була між ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_9 , який приєднався до них. В той же час, свідок ОСОБА_17 вказує, що ОСОБА_10 в цей день (28.05.2019) приходив до кафе "Гриль Бар" двічі: в обід та ввечері. Зокрема, щодо візиту "ввечері" свідок ОСОБА_17 вказує: "...компанією прийшли, компанією пішли", а розмова на підвищених тонах була під час першого візиту ОСОБА_10 до кафе в цей день.

Словесний конфлікт та його розв`язка у вигляді нанесення ОСОБА_10 ударів ОСОБА_9 28.05.2019 сторона обвинувачення розглядає як мотив (рушійну силу) дій ОСОБА_9 спрямованих на вбивство ОСОБА_10 . Однак, враховуючи вищенаведені протиріччя в показаннях свідків, суд присяжних приходить до висновку, що наявність саме такого мотиву, про який зазначено в обвинувальному акті, не доведено: в процесі судового розгляду протиріччя між показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , а так само, між показаннями останнього та ОСОБА_17 усунуто не було, будь-яких інших доказів (які б в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_18 доводили наявність мотиву у ОСОБА_9 на вбивство ОСОБА_10 ) надано не було. Врахування лише показань свідка ОСОБА_18 означатиме, що суд знехтував рівноцінним доказом (показаннями інших свідків) та, незважаючи на протилежність змісту показань свідків, надав виключну перевагу показанням свідка ОСОБА_18 .

Крім іншого даний свідок повідомив, що в компанії (за столиком в кафе) ОСОБА_10 перебували інші особи - на прізвище ОСОБА_22 та на ім`я ОСОБА_23 , однак, клопотань щодо виклику та допиту даних осіб (з метою перевірки показань ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_18 ) сторона обвинувачення не заявляла.

За обставин, коли зміст рівноцінних за своїм процесуальним значенням доказів (показань свідків) є діаметрально протилежним, а сторона обвинувачення ніяким чином не усунула ці істотні суперечності, суд присяжних вважає, що поза розумним сумнівом стороною обвинувачення не доведено, що у ОСОБА_9 мотив на вбивство ОСОБА_10 , нібито, виник після словесного конфлікту та нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 28.05.2019 поблизу кафе "Гриль Бар" в м. Шостка.

Крім того, зі змісту обвинувального акту, вбачається, що ОСОБА_9 бажав заподіяти смерть не лише ОСОБА_10 а й ОСОБА_11 . Однак, на підтвердження даної обставини взагалі не надано жодного доказу.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_24 (поліцейського Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області), який показав, що від засудженого ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ) йому відомо, що ОСОБА_9 кинув гранату в розважальний заклад. В свою чергу, як вказує свідок ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ) дані відомості отримав від ОСОБА_27 на прізвисько " ОСОБА_28 " в ході телефонної розмови. В своїй розмові ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ) та ОСОБА_27 вказували, що дану дію вчинила особа на прізвисько " ОСОБА_29 ", а свідку відомо, що таке прізвисько має ОСОБА_9 .

Аналогічні за змістом показання надав свідок ОСОБА_30 (до якого застосовано заходи безпеки), який повідомив, що під час випадкової зустрічі 08.06.2019 з особою на прізвище ОСОБА_27 останній повідомив свідку, що ОСОБА_9 побили, а він з метою помститись кинув гранату з прізвиськами " ОСОБА_31 " та " ОСОБА_32 ". Як показав свідок, дану інформацію ОСОБА_27 отримав від "депутатських". Свідок ОСОБА_30 також повідомив, що приблизно з 2010 року ОСОБА_9 має прізвисько " ОСОБА_33 ".

Отже, показання свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_34 є показаннями з чужих слів.

Згідно до ч.2 ст. 97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 97 КПК України показання із чужих слів можуть бути використані у якості доказу в сукупності з іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень ч. 2 ст. 97 КПК України (позиція, зокрема, висловлена Верховним Судом у постанові від 22.04.2021 у справі № 732/760/19).

Клопотань щодо виклику та допиту осіб, на яких посилаються свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_30 як на джерело своєї обізнаності, сторона обвинувачення не заявляла, про причини неможливості допиту як свідків не повідомляла. Винятковість даного випадку (про що зазначається в ч. 2 ст. 97 КПК України) сторона обвинувачення не обгрунтувала.

Вказана свідками ОСОБА_24 та ОСОБА_35 інформація щодо причетності ОСОБА_9 до підриву гранати в гральному закладі зі слів ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ) та ОСОБА_27 має занадто загальний характер. З показань свідка ОСОБА_34 вбачається, що ОСОБА_27 стало відомо про подію злочину від т.зв. "депутатських" (тобто, від неперсоніфікованого кола представників неформального кримінального угрупування), відтак, мав місце "ланцюжок" передачі інформації від однієї особи до іншої, а первісне джерело інформації не встановлено. За таких обставин суд присяжних визнає показання свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_34 недопустимими доказами.

Допитаний в судовому засіданні (15.03.2021) свідок ОСОБА_36 вказав, що з обвинуваченим знайомий з 12 років. Показав, що 28.05.2019 він з товаришами ( ОСОБА_37 та ОСОБА_38 ) пили каву на вул. Свободи біля магазину "Продукти", на лавочці на якій також сидів незнайомий хлопець, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та просив у них сигарету. В це місце вони прийшли приблизно за 15 хв. до вибуху. Повз свідка пройшли люди, які вийшли з грального закладу. ОСОБА_39 та ОСОБА_40 відійшли у власних справах. Він почув клацання, повернувся та бачив людину, що тікає та вибух. Хлопець побіг в сторону центру міста. Він був середньої статури, одягнутий в спортивний костюм з капюшоном на голові. Після вибуху йому телефонував ОСОБА_41 та питав, що сталося. Свідок попросив сторонніх викликати швидку та пійшов звідти. Свідок вказав, що той вечір, коли стався вибух ОСОБА_9 він не бачив.

Судом також було досліджено відеозапис допиту ОСОБА_42 , який був здійснений слідчим суддею 13.06.2019 в порядку ст. 225 КПК України. В процесу цього допиту ОСОБА_36 показав, що бачив людину в чорних з білими (або зеленими) лампасами спортивних штанях «Адідас», в чорній олімпійці, балаклаві та капюшоні. Він підійшов до дверей (грального закладу на АДРЕСА_2 ), щось дістав, що саме свідок не бачив, оскільки було темно. Свідок почув клацання, а хлопець відчинив двері та закинув предмет до грального закладу. Від місця де перебував свідок до закладу 2,5-3 м. Він робив все спокійно, зачинив двері та побіг в сторону арки (тобто, в напрямку протилежному місцю перебуванню свідка) Він встиг добігти до кінця дому та стався вибух. Зріст даної особи 1,75м, нижче від свідка на півголови. Худорлявий, не спортивний.

З своїми друзями свідок зустрівся через 10 хвилин та обговорювали цю ситуацію. ОСОБА_41 сказав, що він здогадується, хто це зробив. Свідок вказав, що він не може ані підтвердити, ані спростувати, що людина, яка кинула предмет до грального закладу від чого стався вибух, схожа на обвинуваченого.

В процесі даного допиту свідку було продемонстровано знімки з екрану камери відеоспостереження (скріншот) та відповідаючи на питання, свідок вказує, що на цьому знімку він бачить ОСОБА_43 на прізвисько " ОСОБА_33 ". Також, як це вбачається з запису даного допиту, свідок вказує, що раніше йому було продемонстровано відеозапис. По ході особи свідок впізнав людину на ім`я " ОСОБА_44 ".

В той же час, суду не було надано жодного протоколу (протоколів) огляду відеозаписів (скріншотів з них) з участю свідка ОСОБА_45 . Відсутність такого протоколу унеможливлює однозначну відповідь на питання щодо місця, часу, зафіксованого на відеозаписі, щодо технічного пристрою, яким фіксувався даний запис, а також кого саме впізнав свідок на даному відеозаписі.

Те саме стосується й продемонстрованого свідку в процесі цього ж допиту предмета (штанів): суд безпосередньо не бачив ані предмету, продемонстрованого свідку, ані належним чином зафіксованих результатів слідчої дії (огляду предмету за участю свідка). Відтак, відсутні підстави стверджувати, що свідку в процесі допиту було надано для огляду предмети одягу, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_46 в судовому засіданні 22.09.2021 показав, що з друзями ОСОБА_47 , ОСОБА_19 , ОСОБА_48 пізно ввечері (після 23 години) відпочивали на лавці поруч з магазином "Продукти" на вул. Свободи, вживали алкогольні напої, каву тощо. Сам свідок стояв обличчям до дороги, а його друзі сиділи. Разом із ОСОБА_47 вони вирішили зайти у двір справити природні потреби та поговорити окремо. Вони пройшли повз гральний заклад (де пізніше відбувся вибух), повз магазин автозапчастин та повернули праворуч між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , як вказує свідок). Там вони поруч з сараями справили природні потреби та сіли на лавку, ліворуч від них була вулиця Свободи. Через деякий час пролунав вибух та звук розбитого скла. Свідок зателефонував ОСОБА_49 та запитав, що сталось. Коли він закінчив розмову вони з ОСОБА_47 вирішили йти на вул. Знаменську. В цей час ОСОБА_50 звернув його увагу на людину, що швидко бігла двором до центру міста. Це був хлопець у темному спортивному костюмі з лампасами на штанях. На обличчі була маска (балаклава). В той же час, допитаний 13.06.2019 в порядку ст. 225 КПК України ОСОБА_46 показав, що коли вони з ОСОБА_47 йшли у двори, то назустріч ним йшов ОСОБА_44 на прізвисько ОСОБА_33 . Вони зупинилися, розмовляли як справи. Тривалість розмови до двох хвилин. Денис сказав, що поспішає та вони розійшлись, ОСОБА_44 пійшов в напрямку "Спортлото". В процесі цього ж допиту ОСОБА_46 показав, що коли вони перебували у дворі після вибуху, то ОСОБА_50 звернув увагу, що біжить людина в масці, в спортивному костюмі чорному з лампасами і капюшон. Також свідок вказував, що це був той самий костюм, в який був вдягнутий "Лис", коли вони його зустріли на вул. Свободи до вибуху. Розбіжності в своїх показаннях ОСОБА_46 пояснив тим, що після вибуху у нього був важкий психологічний стан, він вживав таблетки у складі яких була діюча речовина "Фенібут". Побоюючись, що його можуть зробити винним у підриві грального закладу він вказав на ОСОБА_9 . Свідок визнав, що оговорив ОСОБА_9 .

Неодноразово викликані в судові засідання свідки ОСОБА_51 та ОСОБА_52 до суду не з`явились. Приводи даних свідків виконані не були. Враховуючи, що сторона обвинувачення протягом тривалого часу не змогла забезпечити явку до суду свідків обвинувачення, а судом вживались заходи для виклику даних свідків, подальше відкладення розгляду справи суд визнав невиправданим.

Отже, з усієї сукупності досліджених доказів вбачається, що показання свідка ОСОБА_53 надані на стадії досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України були єдиним доказом присутності особи на ім`я ОСОБА_44 з прізвиськом " ОСОБА_33 " 28.05.2019 на вул. Свободи в м. Шостка поруч з приміщенням філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» до моменту вибуху в даному приміщенні. В зв`язку з цим суд присяжних вважає за необхідне звернути увагу на те, що в процесі судового розгляду не було надано жодного доказу - протоколу пред`явлення до впізнання особи - ОСОБА_9 , в т.ч., за фотознімками, з яких би однозначно вбачалось, що особа, для ідентифікації якою використовувалось прізвисько " ОСОБА_33 " або ім`я " ОСОБА_44 ", є саме ОСОБА_9 . Відтак, відсутні підстави ототожнювати особу на прізвисько " ОСОБА_33 " та/або на ім`я " ОСОБА_44 " з обвинуваченим. Стороною обвинувачення не було надано жодного доказу - протоколу слідчого експерименту зі свідками, як щодо обставин конфлікту в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " так і безпосередньо щодо обставин вибуху в приміщенні філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (крім протоколу слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_13 , який має значення для доведення об`єктивної сторони кримінального правопорушення). Це означає, що показання свідків на місці події не перевірялись: місця їхнього перебування, маршрути переміщення, відстані, оглядовість місцевості, наявність освітлення тощо відомі лише приблизно зі слів свідків. Свідок ОСОБА_36 , який показав, що спостерігав за переміщенням ОСОБА_54 та ОСОБА_55 по АДРЕСА_2 не вказав, що дані особи зупинялись та розмовляли з іншою особою (з урахуванням повідомленої ОСОБА_56 тривалості розмови до 2 хв.), яка йшла їм назустріч, а потім рушила до входу у приміщення грального закладу. Суду не було надано жодного протоколу слідчої дії - пред`явлення до впізнання речей (одягу), вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а тому суду присяжних достовірно не відомо, які саме речі впізнавав свідок ОСОБА_46 та в процесі перегляду якого саме відеозапису.

Враховуючи дані обставини, надаючи перевагу показанням свідків, в т.ч., ОСОБА_53 , наданих безпосередньо перед судом присяжних суд, на підставі норми ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку, що перебування обвинуваченого поруч з приміщенням філії УНЛ «Золотий кубок. Імперія лото» (вул. Свободи, 22, м. Шостка) безпосередньо перед вибухом в даному приміщенні 28.05.2019 о 23 год. 37 хв. не доведено.

Підсумовуючи аналіз окремих показань свідків суд присяжних вважає, що з сукупності цих показань наявність такої складової суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення як мотив ОСОБА_9 на вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не вбачається. Крім того, жоден зі свідків не вказав на обвинуваченого як на особу, яка 28.05.2019 відкривала двері (зокрема, перший раз для перевірки) до приміщення філії Української національної лотереї "Золотий кубок. Імперія лото" та здійснила вкидання гранати до даного закладу. Жоден зі свідків не був учасником слідчих експериментів або предявлення особи та/або речей для впізнання (окрім офіціанта кафе "Гриль Бар" ОСОБА_17 , яка за фотознімками впізнала ОСОБА_10 ). Отже, показання свідків винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому діянь не доводять.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_9 були також надані аудіозаписи телефонних розмов ряду осіб, здобутих в процесі здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме, осіб, вказаних як: 1) за 04.06.2019 ОСОБА_9 та ОСОБА_57 , 2) за 04.06.2019 ОСОБА_9 та ОСОБА_58 , 3) за 05.06.2019 ОСОБА_9 та ОСОБА_59 , 4) за 06.06.2019 ОСОБА_9 та ОСОБА_60 , 5) за 18.06.2019 ОСОБА_61 та ОСОБА_62 , 6) за 11.06.2019 ОСОБА_62 та Т.

В судовому засіданні обвинувачений не підтвердив належність йому номеру мобільного телефону за яким здійснювалось зняття інформації в ході негласної слідчої (розшукової) дії в межах наданого слідчим суддею Сумського апеляційного суду дозволу. Також обвинувачений не визнав, що саме він був учасником телефонних розмов, аудіозаписи яких були досліджені в судовому засіданні, вважає дані докази сфальшованими. В той же час, сторона обвинувачення не надала жодного доказу, який би підтвердив належність номерів мобільних телефонів, які були об`єктами негласних слідчих дій конкретним особам або ж, принаймні, те, що обвинувачений користувався даними номерами.

Враховуючи позицію обвинуваченого з даного питання, сторона обвинувачення мала надати суду висновки судових експертиз якими було б здійснено ідентифікацію диктора за параметрами усної мови (тобто, належність голосу обвинуваченому та іншим особам - співрозмовникам ОСОБА_9 ), ідентифікацію апаратури, за допомогою якої здійснено запис (визначення, чи є запис оригінальним) та довести відсутність ознак монтажу записів телефонних розмов. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності (ст. 22, 26 КПК України) сторони кримінального провадження самостійно відстоюють свої позиції. Втручання суду в процес доказування на користь однієї зі сторін є порушенням завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та вищевказаних принципів.

В той же час, суд присяжних вважає, що зміст телефонних розмов, досліджених в судовому засіданні, має характер оперативної інформації, спрямованої на встановлення осіб, причетних до кримінального правопорушення на ранній стадії досудового розслідування, ніж доказів на підтвердження винуватості. Жодних прізвищ, дат, місць події, визнань осіб у вчиненні злочину дані аудіозаписи не містять. Відтак, можливо лише висловити припущення, що саме обговорюють особи. Проте, згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях.

Те саме, на думку суду присяжних, стосується наданого стороною обвинувачення доказу - протоколу огляду речей від 05.10.2019 /Т.2, а.с. 65 - 88/. В даному протоколі слідчим було зафіксовано результати аналізу роздруківок з`єднань абонентських номерів власниками яких, як зазначено в протоколі, є ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Слідчий дійшов висновку, що вищевказані особи в період часу з 23 год. 00 хв. до 24 год. могли знаходитись в зоні дії базової станції, яка обслуговує філію Української національної лотереї "Золотий кубок. Імперія лото" за адресою: м. Шостка, вул. Свободи, 22. Однак, суду не надано доказів того, що власниками мобільних телефонів, вказаних у протоколі огляду речей від 05.10.2019 є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, як вбачається з фрагментів карти м. Шостка, наявних в даному протоколі, точність місця перебування мобільного телефону з сім-картою оператора мобільного зв`язку обчислюється сотнями метрів, охоплюючи значну територію центральної частини м. Шостка. Таким чином, даний доказ як сам по собі, так і в сукупності з іншими доказами винуватість ОСОБА_9 не підтверджує.

Враховуючи сукупність досліджених доказів, зокрема, відсутність доказів того, що саме ОСОБА_9 вкинув оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 у приміщення філії Української національної лотереї "Золотий кубок. Імперія лото" суд присяжних приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України також не доведена.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч.2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину і має бути виправданим, відповідно, до ч.3 ст. 62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд, дослідивши в судовому засіданні всі надані докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 р.).

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11.07.2013 р.)

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що кожен досліджений доказ окремо, так і сукупність вказаних доказів не доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд, дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, а тому він підлягає виправданню.

Оскільки виправдання ОСОБА_9 за вказаною підставою вимагає подальшого продовження розслідування, суд на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України вирішує речові докази залишити у розпорядженні органу досудового розслідування, а письмові, що долучені до кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Докази: письмові докази, в т.ч. з додатками - носіями аудіо- та відеозаписів зберігати в матеріалах кримінального провадження, інші речові докази збегігати в камері схову речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумскій області.

Апеляційна скарга на вирок подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

Присяжні:
ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5