Провадження № 1-кп/369/413/21
В И Р О К
іменем України
28.09.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0002016 від 25.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буча Київської області, українця, громадянина України, освіта повна вища, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Коркіно Челябінської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_15 та ОСОБА_16 обвинувачуються у тому, що25.04.2019, близько 10 год. 30 хв., останні з метою порушення конституційного права громадянина України на недоторканість житла іншого володіння, передбаченого ст. 30 Конституції України, та маючи умисел, спрямований на незаконне проникнення до чужого житла та до іншого володіння особи, а також до вчинення дій, що порушують недоторканність житла громадян, а також незаконного позбавлення права власності та незакон6ного виселення із погрозою застосування насильства щодо мешканців, які постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , прибули до зазначеного домоволодіння.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, розуміючи, що ніхто не має права на проникнення, а також на незаконне вселення до чужого житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, спрямований на незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи, того ж дня, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 достовірно знаючи, що у приватному будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_18 , а також достовірно знаючи, що вказані особи не позбавлені в судовому порядку права на користування житлом, та вказані особи не надавали ні ОСОБА_15 ні іншим особам згоду на користування будинком на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_19 , залишився чекати біля воріт вказаного домоволодіння.

Приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , за допомогою заздалегідь заготовленого інструменту, зламали врізаний замок хвіртки, в результаті чого відкрили хвіртку, що вела на подвір`я будинку, чим отримали безперешкодний доступ на територію вищевказаного домоволодіння.

На час проникнення до домоволодіння, в ньому знаходилась ОСОБА_8 , яка неодноразово звертала увагу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те що останні знаходяться на території домоволодіння незаконно та дії які останні вчиняють мають протиправний характер.

В подальшому, ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_8 добровільно вселити його до зазначеного будинку, та зазначив, що у разі відмови останньої погодитись з ним, до неї буде застосована фізична сила. ОСОБА_8 повідомила останньому, що перебуває у будинку на законних підставах та залишати житло не збирається.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_19 за наказом ОСОБА_15 , за допомогою невстановлених медичних препаратів, приспав собаку, яка перебувала на території домоволодіння, належну потерпілим та мешканцям вказаного будинку. Вказані дії ОСОБА_15 та ОСОБА_16 супроводжувались постійними погрозами фізичної розправи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному громадянину недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив суду, що він є законним власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , а також за цією адресою зареєстрований. Протягом тривалого часу він неодноразово попереджав ОСОБА_8 , щоб вона виїхала з належного йому будинку. 25.04.2019 року приїхав до свого домоволодіння, із собою взяв ОСОБА_16 , з яким познайомився напередодні, щоб той приспав собаку, яка заважала зайти на подвір`я, а також з ними був адвокат ОСОБА_12 . Приїхавши до двору, смикнув хвіртку, вона відкрилась. ОСОБА_16 приспав собаку, зайшли на подвір`я. Через декілька хвилин приїхали поліцейські машини, поліцейським він показував документи про право власності на домоволодіння, але його відвезли у відділок в с. Чайки, потім до ІТУ у м. Вишгород. Стверджує, що ні він ні ОСОБА_16 не вчиняли ніяких фізичних дій щодо потерпілих, та не погрожували фізичною розправою, не вчиняли дій щодо виселення потерпілих та позбавлення їх права власності чи дій по його вселенню. Ключі, які йому надав колишній власник домоволодіння ОСОБА_20 , він загубив. Колишній власник не повідомив, що хтось проживає в будинку, говорив, що раніше проживала ОСОБА_15 . Перед даною подією, останній раз на території домоволодіння був присутній при покупці, 14 березня 2019 року, власник пояснював, що там мають приїхати люди забрати речі.
Просить виправдати його, оскільки він не вчиняв ніяких протиправних дій.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у пед`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив суду, що з ОСОБА_15 познайомився напередодні, останній зв`язався з ним, бо не міг зайти на територію свого будинку, там було дві собаки, одна кидалась, друга спокійна. Він раніше працював у службі по відловлюванню бездомних собак. 25.04.2019 року ОСОБА_15 і він зайшли на територію домоволодіння, він приспав собаку, через 10 хвилин приїхала поліція. Як пояснив ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , останній є власником домоволодіння, але не міг зайти до будинку, оскільки там жили квартиранти, у них була собака. Стверджує, що ні він, ні ОСОБА_15 нікому не погрожували, нікого не виселяли.
Просить виправдати його, оскільки він не вчиняв ніяких протиправних дій.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що вона зі своїм чоловіком ОСОБА_21 будували разом і проживали до смерті останнього у домоволодінні по АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_15 син її чоловіка від попереднього шлюбу. Напад на будинок, де вона проживає з донькою ОСОБА_9 стався 25.04.2019 року. За тиждень до цього, їй подзвонив ОСОБА_15 , сказав, що хоче зайти до будинку. ОСОБА_8 знаходилась в лікарні, сказала, що не впустить до будинку, оскільки він не має до нього ніякого відношення. 25.04.2019 року ОСОБА_8 поїхала по справах, близько 09 год. 30 хв. їй подзвонила сусідка ОСОБА_22 , повідомила, що невідомі люди проникли до будинку через хвіртку та вбили собаку. ОСОБА_8 викликала поліцію, подзвонила дочці, щоб вона теж приїхала до будинку. Вони приїхали та побачили, що собака мертва, сказали їм, що ОСОБА_16 усипив її, він пояснив, що йому ОСОБА_15 сказав так зробити. ОСОБА_8 разом з донькою вирішили перенести собаку до вольєра, в той час вона прокинулась та накинулась на ОСОБА_8 , їм вдалось затягти її до вольєра. Далі викликали лікаря. На це збіглися їх сусіди і починали говорити працівникам поліції, що це будинок ОСОБА_8 .. Захвати на її будинок ідуть 4 роки, через те, що у 1998 році чоловік ОСОБА_8 працював заступником голови м. Вишневого та не міг оформити будинок на себе. Він оформив землю тимчасово на ОСОБА_20 . У 2005 році є довідка з БТІ, яка свідчить, що будинок був ще недобудований. У 2007 році вони переїхали жити в цей будинок, почали заключати договори, ставити охорону. Волков не мав права на будинок. ОСОБА_15 після смерті батька подав на розподіл майна, але йому відмовили, бо будинок був неузаконений. Документи, які б підтверджували право володіти та користуватися домоволодінням надати не може.
Просить покарати обвинувачених.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_15 її брат по батьку. Вона пам`ятає як будинок будувався, вони проживали з родиною у цьому будинку з 2008 року, обвинувачений ОСОБА_15 в будинку ніколи не проживав. Після смерті батька, ОСОБА_15 приїхав один раз і сказав, що хоче жити в будинку та подав позов до суду на розподіл майна і розподіл будинку. Стверджує, що було чотири рейдерські захвати домоволодіння: перші два захвати стались через Волкова, останні два через ОСОБА_15 . Документи, які б підтверджували право володіти та користуватися домоволодінням надати не може.
Просить покарати обвинувачених.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що був квітень 2019 року, незнайомі люди хотіли зайти до будинку. Подзвонила ОСОБА_9 сказала, що два незнайомі чоловіки здійснюють захват будинку. ОСОБА_23 приїхав до будинку, побачив людей, впізнав ОСОБА_15 . Вони розмовляли з ОСОБА_8 у дворі. Документів йому ніхто не показував, чув що ОСОБА_8 та ОСОБА_15 сперечалися про те хто саме серед з них господар будинку. Погроз зі сторони ОСОБА_15 в адресу ОСОБА_8 він не чув. ОСОБА_8 , її покійний чоловік та їх донька проживали в цьому будинку дуже давно, будинок будував чоловік ОСОБА_8 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, що 25.04.2019 року, вона поверталась разом з чоловіком додому, близько 11 години. Вони підійшли до воріт сусідки, там було багато людей, там був ОСОБА_15 , і ще один чоловік, який сказав, що він кінолог, пізніше дізналась, що це був ОСОБА_16 , який сказав що він за проханням ОСОБА_15 захищав останнього від собаки. ОСОБА_25 з 2001 року ніколи ОСОБА_15 в будинку чи у дворі не бачила. У 2004-2005 році ОСОБА_8 із своїм покійним чоловіком почали будувати цей будинок, там вони проживали. Покійний сказав, що будував два будинки, один для сина, один для доньки. ОСОБА_25 стояла зі сторони вулиці, ОСОБА_15 був у дворі, криків та погроз від останнього не чула.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що 25.04.2019 року близько 11 год., вона була у будинку ОСОБА_8 , побачила, що приближаються два чоловіки, один стрельнув у собаку, другий зайшов до двору. Яким чином зайшов вона не бачила, потім приїхала поліція. Вона приїхала у гості до ОСОБА_8 , остання пішла в магазин, а ОСОБА_26 залишилась, вона бачила чоловіків те, що вони робили через вікно, та подзвонила ОСОБА_8 , через хвилин 20-30 хв. остання приїхала. ОСОБА_26 з дому не виходила, спостерігала з вікна кухні. Їй документи не показували, чи ламали хвіртку не бачила. Повідомила, що обвинувачені до будинку не заходили.
Судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення та захисту, а саме:
- DVD-R диски із записом події, що мала місце 25.04.2019 року по АДРЕСА_1 (а.с.194,202 т.1);
- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань № 00002016 від 25.04.2019, згідно якого 25.04.2019 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно проникли до житла, розташованого за адрсеою: АДРЕСА_1 (а.с. 206 т. 1);

- заяву ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 25.04.2019 (а.с. 209 т. 1);

- протокол огляду місця події від 25.04.2019 з фототаблицями, якими зафіксована обстановка на місці події по АДРЕСА_1 (а.с. 210-213 т. 1);

- заяву ОСОБА_15 від 25.04.2019 про перебування на території домоволодіння, власником якого він є по АДРЕСА_1 невідомих йому осіб (а.с. 28 т. 2);

- копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2019 площею 0,2000 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_27 продав, а ОСОБА_15 купив зазначену земельну ділянку (а.с. 29 -32 т. 2);

- копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2019 загальною площею 464,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_27 продав, а ОСОБА_15 купив вказаний житловий будинок (а.с. 33 -35 т. 2);

- копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2 га за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_15 від 14.03.2019 (а.с. 35 т. 2);

- копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2019 на житловий будинок загальною площею 464,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_15 (а.с. 37 т. 2).

Судом досліджені речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «MEIZU PRO6» IMEI 2: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_2 та лайфселл № НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору; паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- рюкзак коричневого кольору; пластикову коробку коричневого кольору з вмістом 5 (п`яти) медичних шприців; металеві трубки у кількості 3 (три) штуки; жорсткий поводок ( дві металеві трубки з`єднані між собою металевим тросом); спецодяг у вигляді куртки; печатки чорного кольору - 3 (три) пари; ізоляційна стрічка чорного та синього кольору; журнали; запаковані шприци - 2 (два) штуки; набір напильників у чохлі; склянка ємністю 55 мл. з вмістом прозорої рідини на якій мається етикетка з написом «Ксила»; медичні голки у кількості шість штук; мобільний телефон марки «bravis» IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 з сім-карткою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_7 ,паспорт громадянина України НОМЕР_8 , виданий на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- договір надання правової допомоги від 03.04.2019 на 4 арк; заявку 1-до на надання правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги 26-до від 03.04.2019 на 1 арк.;

- оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,2000 га. по АДРЕСА_1 від 14.03.2019 ННО 547076, укладеного між ОСОБА_27 та ОСОБА_15 ;

- оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 464,2 кв. м. по АДРЕСА_1 від 14.03.2019 ННО 547074, укладеного між ОСОБА_27 та ОСОБА_15 ;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_15 на житловий будинок по АДРЕСА_1 (індексний номер витягу 159545728);

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_15 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (індексний номер витягу 159550232);

-квитанцію Приват Банк 0.0..1;

- 2 (дві) частини серцевини замка.

Аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_15 об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України; в діях обвинуваченого ОСОБА_16 об`єктивної та суб`єктивної сторін кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України, враховуючи наступне.

З об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України, порушення недоторканості житла може бути у формі: незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи; незаконного проведення в них огляду чи обшуку; незаконного виселення; інших дій, що порушують недоторканість житла. Об`єктивна сторона характеризується саме незаконним способом вчинення дій.

Під незаконним проникнення до житла чи іншого володіння особи, що інкримінується обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відповідно до правової кваліфікації, зазначеної у обвинувальному акті, слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності законних на це підстав.

Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно передане власником, а також на підставах встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_15 є власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , право власності на які підтверджується договорами купівлі продажу, укладених між ОСОБА_27 та ОСОБА_15 14.03.2019 земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_15 на вказане вище нерухоме майно, а також має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , власник нерухомого майна не укладав з будь-якими особами договори у відповідності до ст. 398 ЦК України, а тому у відповідності до ст.ст. 316, 317 ЦК України, ОСОБА_15 , як особа, яка у відповідності до закону має право власності на будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 має право на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України характеризується лише прямим умислом, тобто винний усвідомлює, що порушує недоторканість житла громадян шляхом вчинення проникнення до житла та іншого володіння, незаконного проведення в них огляду чи обшуку, незаконного виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_16 перебував на подвір`ї будинку по АДРЕСА_1 на запрошення власника домоволодіння, що свідчить про те, що ОСОБА_16 не вчиняв незаконних дій щодо проникнення до житла та іншого володіння особи; не мав умислу на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, оскільки був впевнений у правомірності своїх дій.

Крім того, стороною обвинувачення не надано суду доказів щодо застосування до потерпілих насильства або висловлювання в їх сторону погроз його застосування, вчинення дій щодо виселення потерпілих з будинку чи вселення ОСОБА_15 у даний будинок.

Також стороною обвинувачення не надано суду доказів дій обвинувачених щодо позбавлення права власності потерпілих на майно, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 , оскільки судом встановлено, що потерпілі не мають права власності на будинок та земельну ділянку, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене обвинувачені підлягають виправданню у зв`язку з відсутністю у їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_15 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 162 КК України та його виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.
ОСОБА_16 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 162 КК України та його виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «MEIZU PRO6» IMEI 2: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_2 та лайфселл № НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору; паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передані на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_15 , залишити у користуванні останнього;
- рюкзак коричневого кольору; пластикову коробку коричневого кольору з вмістом 5 (п`яти) медичних шприців; металеві трубки у кількості 3 (три) штуки; жорсткий поводок (дві металеві трубки з`єднані між собою металевим тросом); спецодяг у вигляді куртки; печатки чорного кольору - 3 (три) пари; ізолента чорного та синього кольору; журнали; запаковані шприци - 2 (два) штуки; набір напильників у чохлі; склянка ємністю 55 мл. з вмістом прозорої рідини на якій мається етикетка з написом «Ксила» медичні голки у кількості шість штук; мобільний телефон марки «bravis» IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 з сім-карткою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_7 ,паспорт громадянина України НОМЕР_8 виданий на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передані на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_16 , залишити у користуванні останнього;
- договір надання правової допомоги від 03.04.2019 на 4 арк; заявка 1-до на надання правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги 26-до від 03.04.2019 на 1 арк.; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2019 ННО 547076 на 2 арк.; договір купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2019 ННО 547074 на 2 арк.; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 159545728) на 1 арк.; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 159550232) на 1 арк.; квитанція Приват Банк 0.0..1 на 1 арк., передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області, повернути ОСОБА_15

- 2 (дві) частини серцевини замка, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області , знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1