Справа № 314/409/20
Провадження № 1-кп/314/159/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, існують і на теперішній час.
Також прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину і, не відбувши призначене судом покарання, зазіхнув на невід`ємне право буд-якої людини право на життя, закріплене ст.ст. 3, 27 Конституції України, а саме обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яким Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Крім того, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строку від 7 до 10 років, та невідворотність покарання за його вчинення, переховувався від органів досудового розслідування, 17.02.2017 о 22:22 перетнув кордон України та переховувався на території Російської Федерації, через що 20.02.2017 був оголошений у розшук, та був затриманий лише силами Інтерполу на території Російської Федерації та екстрагований до України, тому існує беззаперечний ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, буде і в подальшому переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання може впливати на потерпілу та свідків, а також може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог про явку до суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, оскільки ризики, зазначені у клопотанні, є необґрунтованими, прокурор у клопотанні не довів, що до обвинуваченого ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід. Захисник також заявила клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, яке обґрунтувала тим, що дослідженими судом матеріалами справи обвинувачення ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 121 КК України не доведено, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ст. 119 КК України, тому, враховуючи. Що обвинувачений перебуває під вартою 2 роки та майже 9 місяців, фактично він вже відбув покарання, яке може бути призначено за ст. 119 КК України з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015). Посилання прокурора на ризик того, що ОСОБА_4 раніше судимий та відповідно може скоїти інший злочин, не відповідає фактичним обставинами справи, оскільки натепер покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, з рахуванням ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015) він вже відбув. Ризик переховування обвинуваченого від суду спростовується тим, що на час перетину кордону України 17.02.2017 ОСОБА_4 не мав статусу підозрюваного та будь-якого обмеження в пересуванні, жодний запобіжний захід на той час йому не обирався, навпаки, після подій, які відбулися 10.02.2017, ОСОБА_4 , добровільно прибув до органів поліції та надав пояснення, жодного наміру переховуватися обвинувачений не мав і не має. Ризик щодо можливості ОСОБА_4 впливати на потерпілу та свідків є виключно припущенням прокурора. Обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, стійкі соціальні зв`язки, тому є підстави для заміни запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, а також про відмову у задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу, виходячи з таких підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів кримінального провадження, 21.11.2019 ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.01.2020. Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2020 було продовження строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.02.2020. Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17.02.2020 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 16.04.2020. Ухвалою суду від 13.04.2020 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 15.06.2020. Ухвалою суду від 12.06.2020 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 14.08.2020. Ухвалою суду від 24.07.2020 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 13.10.2020. Ухвалою суду від 09.10.2020 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 12.12.2020. Ухвалою суду від 27.11.2020 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 10.02.2021. Ухвалою суду від 22.01.2021 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 11.04.2021. Ухвалою суду від 01.04.2021 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 10.06.2021. Ухвалою суду 27.05.2021 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 09.08.2021. Ухвалою суду 03.08.2021 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 08.10.2021. Ухвалою суду 28.09.2021 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 07.12.2021.
Таким чином, на теперішній час спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованого йому злочину, той факт, що вказані у клопотанні прокурора ризики, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованими та відсутність підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу, приходить до висновку, що існують достатні підстави продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Так, зазначені ризики підтверджуються тим, що обвинувачений після того, як було скоєно кримінальне правопорушення, виїхав за межі країни, 17.02.2017 о 22:22 перетнув кордон України та переховувався на території Російської Федерації, через що 20.02.2017 був оголошений у розшук, та був затриманий силами Інтерполу на території Російської Федерації та екстрагований до України.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати під вартою, тому з урахуванням наведеного, доцільним є продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 05 лютого 2022 року включно.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , тому клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заявлене прокурором, підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Керуючись ст. 176, 177, 331 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, кінцевим строком тримання під вартою визначити 05 лютого 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником або законним представником протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Повний текст ухвали складено 03.12.2021.

Суддя ОСОБА_1
03.12.2021