Кримінальне провадження № 1-кс/760/7826/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001189 від 07.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України) до підозрюваного:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого будівельник у ТОВ «БАЛАРУФ», раніше не судимого, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю сторін:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ :

28.08.2021 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, в межах строку досудового розслідування, та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадження поза межами процесуальних дій.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 28.08.2021 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано наступним:

«У провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001189 від 07.05.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 07.05.2021 приблизно о 23:45 годині прибув за адресою: АДРЕСА_2 на автомобілі марки «ГАЗ», модель «2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , де передбачаючи, що у квартирі АДРЕСА_3 є матеріальні цінності, що належать потерпілій ОСОБА_7 та маючи на меті власне матеріальне збагачення за рахунок їх викрадення, вступив у злочинну змову із трьома іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, після чого всі разом піднялись по сходах на п`ятий поверх житлового будинку та підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна із проникненням до житла, ОСОБА_4 , діючи спільно та узгоджено із трьома іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи єдиний злочинний умисел, потягнув на себе вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , які на той момент були не зачинені на замок та відчинив їх. Відчинивши вхідні двері до квартири, ОСОБА_4 побачив раніше йому не знайому ОСОБА_8 , яка стояла у приміщенні квартири за вхідними дверима.
У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито, завдав один удар кулаком правої руки в область лівого плеча потерпілої ОСОБА_8 , після чого відштовхнув її в бік, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, чим спричинив останній фізичний біль. Тим самим, подолавши волю потерпілої до опору, ОСОБА_4 , відкрито, діючи за попередньою змовою разом із трьома іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у коридорі приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито викрали майно потерпілої ОСОБА_7 , а саме обладунками «Марто 901» ручної роботи виробництва Іспанія ХІІ століття, які знаходились у двох поліетиленових пакетах. У той момент ОСОБА_4 спостерігав за зовнішньою обстановкою, а троє невстановлених досудовим розслідуванням осіб відкрито взяли до рук пакети із обладунками.
У подальшому, ОСОБА_4 діючи спільно та узгоджено із трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами та утримуючи при собі викрадене вище майно. з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та у подальшому поклавши два пакети із викраденим до салону автомобіля марки «ГАЗ», модель «2705», д.н.з. НОМЕР_1 з місця вчинення злочину зникли, а ОСОБА_4 під керуванням вказаного автомобіля з викраденим з місця події зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 25 000 гривень.
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із проникненням у житло, з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, без постійного місця реєстрації та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий.
31 травня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
28 червня 2021 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 , відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком до 31.07.2021 включно.
26 липня 2021 року постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування було продовжено до 3 (трьох) місяців.
Крім того, 29.07.2021 року ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 було продовжено строк дії відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 31.08.2021.
У зв`язку із складністю розслідування даного кримінального провадження, 27.08.2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва було направлено погоджене із заступником Київської місцевої прокуратури клопотання про продовження строків досудового розслідування строком до 4 місяців.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
*Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.05.2021 у ОСОБА_7 ;
*Протокол огляду місця події від 07.05.2021;
*Протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.05.2021;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.05.2021;
*Рапортами оперативних співробітників;
*Протокол огляду речей від 08.05.2021;
*Протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.05.2021;
*Протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 11.05.2021;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 11.05.2021;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 11.05.2021;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 11.05.2021;
*Протокол огляду місця події від 11.05.2021;
*Протокол пред`явлення особи для впізнання за участі ОСОБА_15 від 11.05.2021;
*Протокол пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_7 від 11.05.2021;
*Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 31.05.2021;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 02.06.2021;
*Протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 02.06.2021;
*Протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 02.06.2021;
*Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 08.06.2021;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 26.08.2021;
*Іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 (чотирьох) до 8 (восьми) років.
Відносно ОСОБА_4 необхідно продовжити застосовувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
- впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виклад обставин, на підставі яких слідчий і прокурор дійшли висновку про наявність ризиків:
На той факт, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те що, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.
На той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, після вчинення якого був затриманий працівниками поліції та бачив потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які прямо вказали на нього як на особу, яка вчинила злочин, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може погрожувати потерпілим та свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.
На той факт, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку вказує те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності.
На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_4 працює не офіційно та періодично, немає постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та може вчиняти інші злочини проти власності.
Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України».

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи та вимоги, викладені у клопотанні, просив його задовольнити, вказуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами. Додатково повідомив, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001189 від 07.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, до 4-х місяців, тобто до 30.09.2021 включно.

Захисник підозрюваного, як і він сам, заперечували проти задоволення клопотання, просили замінити запобіжний захід та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з домашнім арештом, а саме на особисте зобов`язання. Зокрема, захисник звернув увагу на те, що підозрюваний не може вплинути на свідків та докази, оскільки фактично всі слідчі дії проведені, а також на неухильне дотримання підозрюваним обов`язків, визначених ст. 42 КПК України, а також тих, що накладались на нього в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України. Зокрема, звернув увагу на те, що наявність застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перешкоджає йому працювати у нічний час, що оплачується у подвійному тарифі та є суттєвим для підозрюваного.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.06.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби до 31.07.2021 включно. Покладено на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Визначено строк дії зазначеної ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків до 31.07.2021 включно.

Постановою від 26.07.2021 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001189 від 07.05.2021 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України продовжено до трьох місяців, тобто до 31.08.2021.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29.07.2021 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22-00 годони до 06-00 годин наступного дня, заборонивши йому залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 серпня 2021 року включно.

Продовжено до 31 серпня 2021 року строк дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій.

Строк дії вказаної ухвали визначено до 31 серпня 2021 року включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001189 від 07.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, до 4-х місяців, тобто до 30.09.2021 включно.

Суд враховує, що за змістом ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Як видно з матеріалів провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 31.05.2021 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушенні порядку вручення не викликає.

При цьому, суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні та стан здоров`я підозрюваного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись з клопотанням слідчий вказав на наявність у даному випадку ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

В обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, оскільки така обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, так, в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України» (заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція ЄСПЛ свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інших мотивувань прокурором в обґрунтування цього ризику наведено не було.

Оскільки суд погоджується з тим, що існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких.

Разом з тим, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 працює будівельником в ТОВ «БАЛАРУФ», без постійного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в цивільному шлюбі.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать, що у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2, тобто існування ризиків. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у межах вказаного кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 186, 194, 201, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання визначити в 30 (тридцять) днів.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 30 (тридцять) днів, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та прокурору.

Строк дії ухвали до 30.09.2021 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1