01.12.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/1016/21
провадження №1-кп/533/120/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000562 внесене в ЄРДР 03.11.2021 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тетіїв, Тетіївського району, Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20.09.2021 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до господарства ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом відкриття незамкнених вхідних дверей, проник у середину господарського приміщення гаражу, звідки таємно викрав: бензопилу «Світязь БП-4500», жовтого кольору, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 1050 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив крадіжку, поєднану із проникненням у гараж, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 29.09.2021 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , прийшов до господарства ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом пошкодження шиферу, проник у середину господарського приміщення сараю, звідки таємно, повторно викрав дизельне паливо у кількості 20 л., чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 504,00 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив крадіжку, поєднану із проникненням у сарай, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 08.10.2021 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до господарства ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом відкриття незамкнених вхідних дверей, проник у середину господарського приміщення сараю, звідки таємно, повторно викрав кутову шліфувальну машинку марки DWT моделі WS08-125 TV зеленого кольору, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 1042,30 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив крадіжку, поєднану із проникненням у сарай, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 13.10.2021 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до господарства ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом вільного доступу з трактора Т-40А, таємно, повторно викрав тракторний акумулятор марки KAINAR моделі Asia 100Ah-12v R, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 2010,91 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

26.11.2021 року за письмовою згодою потерпілої, між обвинуваченим та прокурором в даному кримінальному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2, 3 ст.185 КК України.

Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинений ним злочин: за ч.2, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Також сторони домовились на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник, потерпіла також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, в тому числі, у провадженні щодо тяжких злочинів.

Обвинувачений вчинив злочини, передбачені ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких та тяжких злочинів.

Потерпіла надала прокурору згоду на укладення угоди.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3, 2 ст. 185 КК України, вину у вчиненні вищезазначених злочинів визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час судового засідання прокурором уточнено, що міра покарання визначена окремо за кожний злочин, тобто за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, та як остаточна відповідно до ст.70 КК України.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та умовам, визначеним ст. 53 КК України.

Під час судового засідання учасники справи просили визначити іспитовий строк один рік.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.11.2021 року, укладену між прокурором Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000562 від 03.11.2021 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити потерпілій, прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1