Справа № 344/2700/22
Провадження № 1-кс/344/1161/22
У Х В А Л А
22 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що 14.09.2021 слідчий суддя Івано-Франківського міського суду задовольнила клопотання слідчого про накладення арешту на майно - службовий автомобіль марки «RENAULT DUSTER», номерний знак НОМЕР_1 , що на праві оперативного управління належить ГУ НП в Івано-Франківській області. Клопотання слідчого мотивоване тим, що зазначений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000107, яке розслідується за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Метою арешту було виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу у кримінальному провадженні. Одночасно з накладенням арешту на майно, ухвалою слідчого судді заборонено здійснювати використання арештованого службового автомобіля марки «RENAULT DUSTER» із визначенням місця його зберігання територію АТГ ГУНП. Зазначений автомобіль марки «RENAULT DUSTER», номерний знак НОМЕР_1 , являється спеціалізованим, оперативним, службовим автомобілем, є власністю Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та перебуває на його балансі. Головне управління Національної поліції в Івано-Франківської області з розумінням ставиться до повноти, об`єктивності та неупередженості проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні і жодним чином не намагається вплинути на нього, також розуміє, що автомобіль марки «RENAULT DUSTER», номерний знак НОМЕР_1 , є речовим доказом, однак накладення арешту із забороною його використання в значній мірі впливає на якість і оперативність виконання завдань поліції та службових обов`язків працівниками відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП під час обслуговування Тисменицької ОТГ. Щоденно на лінію 102 надходять сотні звернень громадян про вчинення щодо них правопорушення, неодноразово надходять по декілька повідомлень про правопорушення одночасно. Реагуючи на кожне повідомлення, працівники поліції здійснюють виїзд до місцезнаходження заявника, що ускладнює їх обслуговування з обмеженою кількістю наявних службових автомобілів, в результаті чого час на їх реагування збільшується. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває і проводиться з порушенням розумних строків. За період накладення арешту автомобіль марки ««RENAULT DUSTER», номерний знак НОМЕР_1 , що є речовим доказом у кримінальному провадженні, для проведення слідчих і процесуальних дій використовувався лише один раз, що підтверджує минування потреби арешту. Обставини вчинення злочину очевидні, чітко зафіксовані оглядом місця події, а з моменту вилучення автомобіля (02.09.2021) та накладення арешту (08.09.2021) минуло п`ять місяців, що є більше чим достатньо для проведення всіх судових експертиз, а також необхідних слідчих та процесуальних дій. Окрім того, ч.11 ст.170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, при цьому існування жодних обставин на даний час не доведено та не виправдано.

Представник заявника в судове засідання не з`явився. Згідно вимог клопотання представник заявника просив про розгляд клопотання без участі представника ГУ НП.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Заперечив проти задоволення клопотання, оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, автомобіль визнано речовим доказом з огляду на те, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а скасування накладеного арешту може призвести до перетворення та відчуження речового доказу і, як наслідок, втрати слідів кримінального правопорушення. У кримінальному провадженні на даний час проведено судово-автотехнічну експертизу та транспортно-трасологічну експертизу даного транспортного засобу. З огляду на те, що досудове розслідування ще триває та остаточне рішення у кримінальному провадженні не прийнято, може виникнути необхідність в додатковому огляді транспортного засобу, використанні його під час проведення слідчих експериментів, а також у призначенні додаткових судових експертиз з його використанням після повідомлення винній у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особі про підозру з урахуванням позиції сторони захисту. Обставини, передбачені ст.170 КПК України продовжують існувати, необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, а відтак клопотання ГУ НП в Івано-Франківській області не підлягає до задоволення. Просив в задоволенні клопотання відмовити.

08.09.2021 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт на автомобіль Рено Дастер «СКС RDS-02РП» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на ГУ НП в Івано-Франківській області, та мотоцикл марки «Suzuki» чорного кольору VIN НОМЕР_2 , не зареєстрований у встановленому порядку, яким на момент вчинення ДТП керував ОСОБА_3 , які були вилучені під час огляду місця події 02.09.2021 року, шляхом заборони на їх відчуження, користування та розпорядження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.

Таким чином, перед судом не доведено тієї обставини, що необхідність в збереженні речового доказу відпала.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч.11 ст.170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, відповідно до ст.ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу заявник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор.

Крім цього, до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідженні речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала. Отже потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Сторони не надали суду актуального витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, не надано відомостей щодо стадії кримінального провадження в рамках якого накладено арешт.

Заявником не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1