ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/170/22 Справа № 183/7656/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Дніпро

ляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
законного
представника обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
представника служби
у справах дітей ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
Вирішено на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом складання призначених покарань ОСОБА_7 призначити покарання, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 104 КК України вирішено звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України вирішено зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання розподілу процесуальних витрат та долю речових доказів.
Неповнолітнього ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 09 жовтня 2018 року приблизно о 10 годині 40 хвилин він проходив біля роздягальні спортивного залу комунального закладу «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул. Покровська, 18, де побачив відчинені двері. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаної роздягальні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , 09 жовтня 2018 року приблизно о 10 годині 42 хвилини, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, зайшов через незачинені двері до комунального закладу «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул.Покровська, 18, витяг з рюкзака малолітнього ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Samsung J17» чорного кольору, вартістю 6480 грн, який належить ОСОБА_12 та поклав його до кишені своїх брюк, тим самим викрав його.
З викраденим майном неповнолітній ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 6480 грн.
Крім того, 21 листопада 2018 року, приблизно о 13.00 годині неповнолітній ОСОБА_7 проходив по коридору перед кабінетом музики в комунальному закладі «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул.Покровська, 18, біля якого знаходилась лавка з портфелем. В цей моменту ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з портфеля, який знаходився на лавці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , 21 листопада 2018 року, приблизно о 13 годині 05 хвилин, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до лавки, що розташована біля кабінету музики комунального закладу «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул.Покровська, 18, витяг з рюкзака малолітньої ОСОБА_13 , який стояв на лавці, мобільний телефон марки «NOMI i4510» білого кольору, вартістю 1259,20 грн., який належить ОСОБА_14 та поклав його до кишені своїх брюк, тим самим викрав його.
З викраденим майном неповнолітній ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_15 матеріальні збитки на загальну суму 1259,20 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 лютого 2019 року приблизно о 15.00 годині неповнолітній ОСОБА_7 проходив біля роздягальні спортивного залу комунального закладу «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул.Покровська, 18, де побачив відчинені двері. В цей моменту ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаної роздягальні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , 15 лютого 2019 року приблизно о 15 годині 05 хвилин, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, зайшов через незачинені двері до комунального закладу «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул.Покровська, 18, витяг з брюк малолітнього ОСОБА_16 мобільний телефон марки «Nokia 3DA TA 1032» чорного кольору, вартістю 3419,10 грн., який належить ОСОБА_17 , та поклав його до кишені своїх брюк, тим самим викрав його.
З викраденим майном неповнолітній ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_17 матеріальні збитки на загальну суму 3419,10 грн.
Далі, 19 квітня 2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_7 проходив біля вішалки з одягом, що розташована перед кабінетом музики в комунальному закладі «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул.Покровська, 18, під якою стояла лавка з портфелями. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з одягу на вішалці та портфелів на лавці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , 19 квітня 2019 року приблизно о 10 годині 35 хвилин, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до вішалки, що розташована перед кабінетом музики комунального закладу «Орлівщинський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул.Покровська, 18, витяг з куртки малолітньої ОСОБА_18 мобільний телефон марки «Huawei U02» білого кольору, вартістю 1297,40 грн, який належить ОСОБА_19 та поклав його до кишені своїх брюк, тим самим викрав його.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , витяг з рюкзака малолітнього ОСОБА_20 , що стояв на лавці під вищевказаною вішалкою, планшет марки «Nomi Corsa 2» білого кольору, вартістю 1350 грн, що належить ОСОБА_21 та поклав його також до кишені своїх брюк, тим самим викрав його.
З викраденим майном неповнолітній ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_19 матеріальні збитки на загальну суму 1297,40 грн, а ОСОБА_21 1350 грн.
Не погоджуючись вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок в частині призначеного покарання.
Просив змінити ОСОБА_7 призначене за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі на громадські роботи на строк вісімдесят годин.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, за сукупністю злочинів, просив призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 днів позбавлення волі.
В іншій частині просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх.
Оскільки на момент скоєння правопорушення ОСОБА_7 був неповнолітнім, тому, на думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно призначив йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Як встановлено вироком суду першої інстанції, станом на час скоєння кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 був неповнолітнім, проте суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо того, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо призначення покарання безпідставно не врахував положення ч. 3 ст. 61 КК України, та призначив ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Тому колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.
Колегія суддів враховує вимоги ст. 65 КК України та правові позиції Верховного Суду України, викладені в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо загальних засад призначення покарання.
Колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення протиправних дій був неповнолітньою особою, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем навчання.
Колегія суддів також враховує обставини, що пом`якшують покарання - вчинення злочинів неповнолітнім, щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Тому колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України необхідно призначити покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції може змінити вирок або ухвалу суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок, зокрема, у разі зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Враховуючи що прокурор не порушує питання про необхідність погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора та змінити вирок суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України змінити.
Вважати засудженим ОСОБА_7 :
- за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин;
- за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 днів позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4