ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/482/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2021 року,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000275 від 23.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,4 ст.240 КК України, а саме: нежитлові приміщення цегельного заводу, із загальною площею 5505,4 (кв.м), за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_8 .
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що арешт майна в даному кримінальному провадженні не є необхідним, оскільки доводи, наведені у клопотанні та в судовому засіданні прокурором, не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна, що свідчить про недотримання прокурором вимог встановлених КПК України щодо необхідності такого арешту, передбачених ст.170 КПК України підстав та мети накладання арешту, тому прийшов до переконання, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.
В апеляційній скарзі прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02.12.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна задовольнити в повному обсязі.
Вважає, що висновки суду є неправильними та не відповідають вимогам закону.
Зазначає, що проведеним комплексом слідчих та негласних (слідчих) розшукових дій у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що з метою отримання доходу та приховуванням слідів вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_8 виник намір на відчуження нежитлового приміщення цегельного заводу із загальною площею 5505,4 (кв.м), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Вказує, що поряд з цим встановлено, що для вчинення своєї злочинної діяльності, директор ПП «Сетубал» ОСОБА_8 для виготовлення, складування та подальшої реалізації виробів із глини, зокрема цегли, використовував приміщення цегельного заводу, а тому для забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення виникла необхідність у накладені арешту та заборону на відчуження, розпорядження та користування нежитловими приміщеннями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Наголошує на тому, що 29.11.2021 року старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_9 нежитлові приміщення цегельного заводу, які розміщені за адресою АДРЕСА_1 із загальною площею 5505,4 (кв.м), визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Звертає увагу на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом, нежитлові приміщення цегельного заводу, на праві приватної власності належать ОСОБА_8 .
Стверджує, що в ході досудового розслідування встановлено, що нежитлові будівлі заводу зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для забезпечення повноти та всебічності розслідування провадження із вказаними речами необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз.
Вважає, що суд неповно та поверхнево вивчивши зміст клопотання, допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження та відмовив в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, адвоката ОСОБА_7 , який заперечив апеляційну скаргу прокурора, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000275 від 23.09.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,4 ст. 240 КК України, за фактом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду Регіонального ландшафтного парку Дністровський каньйон, організоване службовою особою, з використанням свого службового становища, що спричинило тяжкі наслідки.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2019 року, близько 17:30 год. на території земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0090, яка розташована на території с.Худиківці, Чортківського (Борщівського) району, Тернопільської області та знаходиться неподалік заводу приватного підприємства «СЕТУБАЛ», основним видом діяльності якого являється виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини, працівниками Борщівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області виявлено автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 4505, д.н.з. НОМЕР_1 та екскаватор марки «ЗО 2621 А» (Беларус), заводський номер НОМЕР_2 . із реєстраційним номером НОМЕР_3 , за допомогою яких працівник ПП «СЕТУБАЛ» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , за вказівкою директора ПП «СЕТУБАЛ» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , не маючи передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи в супереч вимогам ст. 13 Конституції України. ст.ст. 19, 24, 56 Кодексу України «Про надра», ст.ст. 3, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №59, здійснював незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - глини, шляхом викопування ковшем екскаватора з подальшим завантаженням до кузову вищевказаного вантажного автомобіля, з метою подальшого використання даної корисної копалини для виготовлення продукції, а саме цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини на ПП «СЕТУБАЛ».
Під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за місцем, у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 11.08.2021 року, в період часу із 07 годин 35 хвилин по 11 годин 13 хвилин працівник ПП «СЕТУБАЛ» ОСОБА_10 , використовуючи автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 4505, д.н.з. НОМЕР_4 та екскаватор марки «ЭО 2621 А» (Беларус), із реєстраційним номером НОМЕР_3 здійснював незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - глини на території земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0543, державної форми власності, яка знаходиться позаду складських приміщень заводу приватного підприємства «СЕТУБАЛ», шляхом викопування ковшем екскаватора з подальшим завантаженням до кузову вищевказаного вантажного автомобіля з подальшим транспортуванням та вивантаженням видобутої корисної копалини у пресувальний станок заводу.
20.10.2021 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, яке 25.10.2021 року об`єднано із кримінальним провадженням №0000275.
В клопотанні прокурор вказує, що проведеним комплексом слідчих та негласних (слідчих) розшукових дій у вказаному кримінальному провадженні, встановлено, що з метою отримання доходу та приховуванням слідів вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_8 виник намір на відчуження нежитлового приміщення цегельного заводу із загальною площею 5505,4 (кв.м), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тому, з метою збереження речових доказів, необхідності недопущення відчуження, пошкодження даного майна чи продовження ОСОБА_8 здійснення злочинної діяльності, а також забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, просить накласти арешт.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що на даному етапі досудового розслідування відсутні підстави, передбачені ст. 132, 173 КПК України, для накладення арешту на вказане майно, оскільки прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, можливий розмір шкоди завданої злочином, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.
Зокрема, слідчий суддя правильно врахував, що у кримінальному провадженні №0000275 від 23.09.2019 року протягом двох років підозру жодній особі не пред`явлено, відсутні експертні дослідження та аналізи вилучених відповідно до протоколу обшуку від 23.11.2021 року із території цегельного заводу ПП СЕТУБАЛ взірців корисних копалин, з яких виготовляється продукція цього приватного підприємства та його фінансово-господарської документації.
Також, слідчий суддя встановив, що досудовим слідством невизначений розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням і не встановлена вартість вилученого майна, що враховується при вирішенні питання про накладення арешту на майно, так як вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співрозмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000275 від 23.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,4 ст.240 КК України, а саме: нежитлові приміщення цегельного заводу, із загальною площею 5505,4 (кв.м), за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді