Провадження № 1-кп/643/1284/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
провівши в залі Московського районного суду м. Харкова відкрите судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001815 від 04 серпня 2021 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуваючого в умовах Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває справа № 643/15547/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при обранні запобіжного заходу та які продовжують існувати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити на більш м`який запобіжний захід нічний домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 повинен допомагати матері, яка є пенсіонером, та неповнолітній доньці.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали справи та клопотання, суд встановив таке.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 листопада 2021 року та визначено суму застави у розмірі 142740,00 грн. грн., роз`яснено порядок її внесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; наявність судимостей.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Так, ОСОБА_4 як особистість характеризується наступним чином: не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення, у тому числі, корисливих злочинів і знову обвинувачується у вчиненні злочину проти власності. Зазначені обставини вказують на відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , його стійку антисоціальну направленість, небажання стати на шлях виправлення та безсумнівно доводять ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень в майбутньому, можливого здійснення незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також переховування від органів досудового розслідування та суду, так як в минулому ОСОБА_4 відбував покарання у місцях позбавлення волі, обізнаний у його невідворотності.
Разом з цим, суд відзначає, що за положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Однак зважаючи на викладені вище норми закону, і з мотивів вказаних судом вище, суд погоджується з тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в цьому конкретному випадку суд вважає, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики, які були враховані при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено. Заява обвинуваченого щодо наявності неповнолітньої доньки та матері похилого віку не можуть слугувати підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зважаючи, що 20 листопада 2021 року спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливості до значеної дати завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію існуючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 10 січня 2022 року включно.
Керуючись ст. 107, 110, 217, 318, 331, 334, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 10 січня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Роз`яснити, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1