Справа № 450/1357/17
У Х В А Л А

13 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в колегіальному складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

потерпілого ОСОБА_18

представників потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні № 0000197 від 20.02.2017р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 -п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27-ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, заяву обвинуваченого ОСОБА_21 про відвід члена колегії суддів судді ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід судді ОСОБА_3 , яка входить до складу колегії суддів з розгляду даного кримінального провадження.

Мотивує відвід тим, що 09.04.2019р. Громадською радою доброчесності надано висновок про невідповідність судді ОСОБА_3 критеріям доброчесності та професійної етики. У нього є припущення про систематичне отримання суддею неправомірної вигоди для впливу на інших членів колегії. З врахуванням цього вважає, що суддя не може бути неупередженою під час розгляду даного кримінального провадження.

Ознайомившись із заявою про відвід, заслухавши учасників процесу, колегія суддів вважає, що заява про відвід судді до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

-"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

-"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У заяві обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_3 відсутні об`єктивні факти, які можуть викликати сумніви у її неупередженості відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Сам по собі негативний висновок Громадської ради доброчесності щодо судді ОСОБА_3 від 09.04.2019р., який в судовому порядку визнаний незаконним, не може бути доказом порушення суддею принципу неупередженості у даному провадженні.

Припущення обвинуваченого ОСОБА_6 про систематичне отримання суддею ОСОБА_3 неправомірної вигоди для впливу на інших членів колегії, є голослівними та необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що наведені у заяві про відвід обставини не дають підстав для відводу судді.

Відповідно до ст.75,80,81 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Судді ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24 Білінська