печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

заявника - адвоката ОСОБА_3

особи в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування Наказу Міністерства юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироків судів та притягнення до кримінальної відповідальності» від 01.06.2021,

ВСТАНОВИВ:
30.07.2021 в провадження судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування Наказу Міністерства юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироків судів та притягнення до кримінальної відповідальності» від 01.06.2021.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що 22.07.2021 року громадянину Грузії ОСОБА_4 було вручено копію Наказу Міністерства юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироків судів та притягнення до кримінальної відповідальності» від 01.06.2021.

Адвокат вважає, що оскаржуваний наказ є незаконним та таким, що має бути скасований, оскільки він був прийнятий без належної перевірки обставин того, що громадянин Грузії ОСОБА_4 звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС України в місті Києві та Київській області із заявою як особа, яка потребує захисту, що, в свою чергу, згідно приписів ст. 590 КПК України унеможливлює екстрадицію особи: «Рішення про видачу особи(екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.»

Адвокат та особа, в інтересах, якої подано скаргу, в судовому засіданні підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала щодо задоволення даної скарги, зазначивши, що особа неодноразово зверталась з такими заявами, на які останньому було відмовлено, а тому ОСОБА_4 пропустив строки на визнання його особою, яка потребує захисту. Таким чином, скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, адвокат посилається на те, що Громадянин Грузії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України, з метою зверненням в порядку, визначеному Законом України, до територіального органу Державної міграційної служби України про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

У 2017 році він звернувся до ЦМУ ДМС України в місті Києві та Київській області із заявою анкетою про визнання його біженцем або особою, що потребує додаткового захисту.

Рішенням ДМС від 27.04.2018 року було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Дане рішення оскаржувалося у судовому порядку (справа №826/7301/18), але 03.03.2021 Шостим апеляційним адміністративним судом було відмовлено у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_4 та залишено в силі рішення ДМС.

Оскільки, з моменту звернення за захистом у 2017 році пройшло 4 роки, з`явилось багато нових обставин, які підтверджують реальність існування загрози його життю та необхідність надання захисту громадянину Грузії ОСОБА_4 , тому останній вирішив повторно звернутися за захистом до держави Україна.

03.03.2021 року громадянин Грузії ОСОБА_7 повторно звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС України в місті Києві та Київській області з заявою-анкетою про визнання його біженцем або особою, що потребує додаткового захисту. Однак, йому було відмовлено у прийнятті документів із посиланням на карантинні обмеження та повідомлено, що на даний момент документи приймаються тільки за попереднім записом у порядку черги. Також повідомлено, що у черзі перебуває понад 200 осіб.

Після цього, він подав заяву через скриньку для звернень громадян із проханням підтвердити факт звернення за захистом Центрального міжрегіонального управління ДМС України в місті Києві та Київській області та надати інформацію коли в нього приймуть документи.

04.03.2021 року адвокатом було подано адвокатський запит з аналогічним змістом. В цей же день на бездіяльність Центрального міжрегіонального управління ДМС України в місті Києві та Київській області, що полягає у неприйнятті заяви у ОСОБА_4 , була подана відповідна скарга до Державної міграційної служби України.

15.03.2021 року, було подану до Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області з вимогою зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області прийняти і розглянути заяву-анкету Громадянина Грузії ОСОБА_4 , у відповідності до порядку визначеному п. 3.1 Наказу МВС України №649 від 07 вересня 2011 року.

16.04.2021 року було отримано відповідь про відсутність підстав для документування ОСОБА_4 Центральним міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, що фактично означає відмову у задоволенні скарги.

06.05.2021 року було подану до Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву до Державної міграційної служби з вимогою визнати бездіяльність ДМС, що полягає у неналежному способі розгляду скарги - незаконною та зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути скаргу шукача захисту на території України.

27.05.2021 року, ОСОБА_4 звернувся до Завідувача сектору з питань шукачів захисту і соціального захисту Управління ДМС у Вінницькій області ОСОБА_8 з заявою-анкетою про визнання його особою, що потребує додаткового захисту, але йому було відмовлено у прийнятті документів із посиланням на те, що його документи відсутні у базі і він не може перевірити підстави звернення за захистом.

23.06.2021 року, до ДМС України було подано скаргу на відмову у прийнятті заяви у ОСОБА_4 завідувача сектору з питань шукачів захисту і соціального захисту Управління ДМС у Вінницькій області.

24.06.2021 року Президенту України ОСОБА_9 було направлено скаргу на бездіяльність органів ДМС України, що полягає у неприйнятті документів у громадянина Грузії ОСОБА_4 , щодо визнання його особою, що потребує додаткового захисту та заяву-анкету про визнання громадянина Грузії ОСОБА_4 особою, що потребує додаткового захисту.

01.07.2021 року вказана скарга разом з додатками була перенаправлена до МВС України.

07.07.2021 року вказана скарга разом з додатками була перенаправлена до Державної міграційної служби України.

Отже, підсумовуючи наведене, адвокат вказує, що на момент подання цієї скарги в Окружному адміністративному суді міста Києва перебуває справа №640/6942/21, за позовом ОСОБА_4 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, що стосуються звернення ОСОБА_4 за захистом до держави Україна. Крім того, в ДМС України перебуває на розгляді заява - анкета про визнання громадянина Грузії ОСОБА_4 особою, що потребує додаткового захисту, що в свою чергу на думку адвоката, унеможливлює його екстрадицію до Грузії відповідно до вимог ст.590 КПК України.

Так, визначено у п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Тобто, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі, та прийняття рішення за відповідним запитом.

Згідно ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Слідчим суддею встановлено, що наказом Міністерства юстиції України прийнято рішення «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироків судів та притягнення до кримінальної відповідальності» від 01.06.2021", а саме: для виконання вироку Тбіліського міського суду від 27.01.2014 (з урахуванням вироку Тбіліського апеляційного суду від 23.01.2015 та ухвали Верховного суду Грузії від 30.10.2015), вироку Тбіліського міського суду від 18.03.2014, вироку Тбіліського міського суду від 22.10.2014, вироку Зугдідського районного суду від 24.11.2014 (з урахуванням вироку Кутаїського апеляційного суду від 10.03.2015 та ухвали Верховного суду Грузії від 15.10.2015), вироку Тбіліського міського суду від 28.10.2013 (з урахування вироку Тбіліського апеляційного суду від 14.02.2014 та вироку Верховного суду Грузії від 29.07.2014, та притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених пп. «а», «г» ч. 2, п. «б» ч. З ст. 182 (протиправне привласнення або розтрата державного майна, вчинена групою осіб за попередньою змовою, з використанням службового становища, у великих розмірах) КК Грузії (кримінальна справа №01), пп. «а», «д», «ж» ч. 2 ст. 144-1 (тортури, вчинені посадовою особою, групою осіб, відносно затриманого) КК Грузії (кримінальна справа №010118112), пп. «а», «г», «д», «ж» ч. 2 ст. 144-1 (тортури, вчинені посадовою особою, з використанням службового становища, групою осіб, відносно затриманого) КК Грузії (кримінальна справа №01), п. «в» ч. 2, п. «а» ч. 4 ст. 143 (незаконне позбавлення волі, з метою полегшити вчинення іншого злочину, вчинене організованою групою) та пп. «а», «б» ч. 2 та ч. З ст. 144-1 (тортури, вчинені посадовою особою, з використанням службового становища, організованою групою) КК Грузії (кримінальна справа №01), п. «д» ч. 2, п. «в» ч. З ст, 109 (умисне вбивство, вчинене групою осіб по найму) КК Грузії (кримінальна справа № 01), п. «б» ч. З ст. 182 (привласнення чужого рухомого майна у великому розмірі, вчинене за попередньою змовою групою осіб)КК Грузії (кримінальна справа № 01).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 541 КК України, екстрадиційна перевірка це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

Як визначено у ч. 1 ст. 554 КПК України, отримавши запит про міжнародну правову допомогу від запитуючої сторони, уповноважений (центральний) орган України розглядає його на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів або міжнародних договорів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 КК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Так, наказ Міністерства юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироків судів та притягнення до кримінальної відповідальності» від 01.06.2021 прийнято законно та обґрунтовано, не порушуючи вимоги ч. 4 ст. 590 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 КПК України, при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію), відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати проведену перевірку неналежною та незаконною.

При цьому, відсутні обставини, передбачені ст. 589 КПК України, що перешкоджали видачі особи іноземній державі, відтак, наказ є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, так як посилання на те, що повторно розглядається питання щодо визнання громадянина Грузії ОСОБА_4 особою, що потребує додаткового захисту, є безпідставними та передчасними.

Таким чином, дану скаргу, слідчий суддя розцінює, як спробу уникнути відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово питання щодо визнання громадянина Грузії ОСОБА_4 особою, що потребує додаткового захисту, було предметом розгляду та в якому було відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 393, 532, 541, 589, 590, 591 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування Наказу Міністерства юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироків судів та притягнення до кримінальної відповідальності» від 01.06.2021 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1