ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД Єдиний унікальний номер справи : 664/1441/21
Номер провадження : 11-кп/819/137/22 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.129 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2022 року лютого місяця 08 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі: Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

Захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000204, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодецьке Білозерського району Херсонської області, українця, громадянина України, офіційно неодруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2007, 2009, 2010, 2014 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) місяців арешту. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 04.04.2021 року близько 11.00 години, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , знаходячись на невеликій відстані, а саме: трьох метрів від колишньої цивільної дружини ОСОБА_9 , яка перебувала на порозі вказаного будинку, у ході словесного конфлікту із останньою, маючи прямий умисел, демонструючи сільськогосподарські вила, достовірно знаючи, що погроза викликає у ОСОБА_9 побоювання за своє життя, бажаючи цього, в усній формі залякав останню позбавленням її життя шляхом замахування сільськогосподарськими вилами у бік потерпілої ОСОБА_9 , які ОСОБА_7 тримав у руках над головою, вказану загрозу ОСОБА_9 сприйняла як реальну.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.129 КК України, ознаками якого є погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

На вказаний вирок суду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду надто суворим та таким, який не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_7 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання вини в повному обсязі і щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Вважає, що з урахуванням всіх обставин суд мав можливість призначити ОСОБА_7 менш суворе покарання. Просить вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_7 змінити, призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.129 КК України покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, думку захисника та обвинуваченого про підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.129 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, відповідають фактичним обставинам провадження та ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі через суворість, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду першої чи апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між призначеним судом у межах відповідної санкції статті видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував всі обставини, зокрема і ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, а саме: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимий, наявність обставини, яка пом`якшує покарання це щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, призначаючи обвинуваченому покарання дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин та дійшов правильного висновку, призначивши ОСОБА_7 покарання в межах наближених до мінімального, передбаченого санкцією ч.1 ст.129 КК України, у виді двох місяців арешту, яке за видом та розміром є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому покарання є несправедливим через його суворість, не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування або зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3