Справа № 585/3594/21
Номер провадження 1-кс/585/68/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - домашній арешт ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_6 , погоджене з прокурором в якому слідча просить: 1) застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобового залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з використанням електронного засобу контролю; 2) покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: - прибувати за першою вимогою до слідчого Роменського РВП ГУНП в Сумській області, прокурора або суду; -повідомляти слідчого Роменського РВГІ ГУНП в Сумській області, прокурора або суд про зміну свого місця проживання. В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у законному порядку судимість за вчинення майнового злочину, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності на території Роменського району за наступних обставин. ОСОБА_7 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, попередньо домовився з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду про вчинення крадіжки цінних речей з будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_8 , узгодивши між собою свої дії. Так, 01.10.2021 близько 08:00 особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду зі своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 . якому не було відомо про злочинні дії останніх, на автомобіля марки ЗАЗ 110557. д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, що перебуває у його користуванні, прибув в с. Хмелів, Роменського району Сумської області з метою вчинити крадіжку цінних речей з будинку за вищевказаною адресою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 . Далі, реалізуючи злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, попередньо змовившись про вчинення крадіжки, розподіливши між собою ролі з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду, діючи спільно з ним та з корисливих мотивів, ОСОБА_7 близько 08 год. 00 хв. 01.10.2021 прибув на власному мотоциклі Spark, моделі SP200R-25D. д.н.з. НОМЕР_2 в с. Хмелів, Роменського району, де візуально почав спостерігати та переслідувати потерпілу ОСОБА_8 , яка рухалася на громадському транспорті в бік м. Ромни, забезпечуючи можливість особі, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду вчиняти злочинні дії по вчиненню крадіжки. В той час, близько 08 год. 15 хв. особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду та ОСОБА_9 якому не було відомо про злочинні дії останніх під`їхали на автомобілі та зупинилися неподалік даного господарства. Маючи намір вчинити таємне викрадення майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та узгодженим планом, встановивши, що потерпіла відсутня за місцем мешкання, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду, пішов до подвір`я вищевказаного господарства. А його знайомий ОСОБА_9 , якому не було відомо про злочинні дії останніх, залишився в автомобілі. Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду з боку огороду через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . де мешкає потерпіла та шляхом віджиму пластикового вікна металевим предметом проник в середину будинку. Реалізуючи спільний злочинний намір з ОСОБА_7 , діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер дій. передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки їхнього діяння та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що за вчинення злочину настане кримінальна відповідальність, впевнившись в таємності своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду оглянувши кімнати в середині будинку виявив га вчинив за попередньою змовою крадіжку майна, а саме: грошових коштів в сумі 2000 грн., ланцюжок та хрестик із металу жовтого кольору, ринкова вартість яких згідно висновку експерта від 12.10.2021 № СЕ-19/1 19-21/11603-ТВ могла становити 157 грн. пляшки з коньяком «ординарний» SHABO, 1788, чотири зірочки, ємністю 0.5 л, станом на момент вчинення злочину, 01.10.2021 р. могла становити 149,00 грн. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та спрямовані до суду потерплій ОСОБА_8 було заподіяно матеріальної шкоди 2306 грн. Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло. 14.01.2022 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 01.10.2021; протоколом проведення обшуку від 01.10.2021: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета від 01.10.2021: протоколом огляду предмета від 10.11.2021; довідкою начальника УОТЗ ГУНП в Сумській області від 28.12.2021; протоколами допиту свідків від 04.12.2021. ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ч.3 ст.185 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КК України. При виборі запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, надано оцінку в сукупності всім обставинам, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі до 6 років. Усвідомлення ОСОБА_7 невідворотності покарання за вчинення злочину дає достатньо обгрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 може вчиняти інші дії направлені на уникнення від покарання; 3)вік підозрюваного ОСОБА_7 - 38 років, стан його здоров`я задовільний; 4)відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 офіційного місця роботи; 5)майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 офіційно непрацевлаштований, а отже, не має постійного джерела доходу. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1. 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обгрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) слід зазначати, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та усвідомлюючи відповідальність виключно у вигляді позбавлення волі, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може залишити місце мешкання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того. ОСОБА_7 вже відбував покарання у вигляді позбавлення волі і йому відомі умови перебування в місцях позбавлення волі. Це дає слідству спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від органів досудового розслідування та суду. Тому без застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він буде переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється) слід зазначати, що ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів, у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєне кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових та інших злочинів, має не зняту та непогашену в законному порядку судимість знову вчинив новий злочин. Крім того, на час скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення не був офіційно працевлаштований, тобто у нього відсутній постійний дохід, що у свою чергу свідчить про відсутність у підозрюваного стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, що також дає також обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Родинні зв`язки підозрюваного ОСОБА_7 та місце мешкання, оскільки їх наявність, а також дані, що характеризують особу, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що є підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, та жодним чином не виступають стримуючим фактором в його поведінці. На даний час встановлена відсутність у ОСОБА_7 соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення. Всі ці фактори в разі не застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дають ймовірну можливість продовження підозрюваним протиправної поведінки у подальшому. Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і є реальним, і йому неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім цілодобового домашнього арешту. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а санкція ч.3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків, передбачених п.п.1. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, наведеним у вказаному клопотанні. Так, особисте зобов`язання та особисту поруку до підозрюваного ОСОБА_7 застосувати неможливо, оскільки він, вчинив злочин, продемонструвавши зневагу до суспільних норм моралі, та девіантну спрямованість своєї особистості та, маючи можливість вільно пересуватися, розуміючи можливість покарання у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може вільно вчиняти дії, направлені на уникнення від відповідальності та покарання. Застава не може бути обрана, так як підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює, не має офіційного джерела доходу. Перелічені ризики виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту . Вказані обставини в сукупності дають органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що без застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, останній може вчинити дії передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належної процесуальної поведінки вказаної особи під час досудового слідства. Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи всі обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у якому підозрюється, доцільно обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Застосування жодного більш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, поруки, застави не зможе забезпечити належного виконання процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 .

Прокурор підтримав клопотання, зазначив доводи наведені в його обґрунтуванні і просив задоволити. Суду пояснив, що для звернення до суду з клопотання про обрання запобіжного заходу не потрібно доказів на існування ризиків, які покладені в обґрунтування клопотання, такі докази потрібні при продовженні запобіжних заходів в подальшому, а на цій стадії достатньо тих даних, які вказані у клопотанні. За такий нетривалий строк вони і не могли зібрати таких доказів. Його повноваження підтвердження в судовому засіданні не потребують тому що він підписував клопотання. Його не має в групі прокурорів, що вказані у витягу з ЄРДР, але є відповідна постанова, в судове засідання надати її не може, через технічні причини.
Слідча ОСОБА_6 підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що клопотання не обґрунтоване, ризики не підтверджені доказами. Пред`явлена підозра не існує, так як ОСОБА_7 допитаний більше ніж через 3 дні з моменту пред`явлення підозри. Прокурор не підтвердив повноважень на підтримання заявленого клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_7 при з`ясуванні його позиції щодо можливості обрання запобіжного заходу пояснив, що він не заперечує проти застосування запропонованого запобіжного заходу, лише просить не цілодобовий домашній арешт, а домашній арешт на нічний час, тому що у нього є мати, якій треба допомагати. Також вказав, що він заперечує причетність до вчинення злочину, він їхав на мотоциклі з м. Ромни в с. Хмелів, його зупинили працівники поліції і склали протокол за те що він керував мотоциклом без прав, а тоді вже під`їхали інші поліцейські. В судових дебатах ОСОБА_7 повідомив що підтримує адвоката і просить відмовити в задоволенні клопотання.
19.11.2021 року до ЄРДР за № 0000669 внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. В даному ЄРДР прокурорами , які здійснюють процесуальне керівництво, вказані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13

14 січня 2022 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а допитано ОСОБА_7 в якості підозрюваного 18 січня 2022 року.

В доданих до клопотання матеріалах відсутні процесуальні документи на підтвердження повноважень прокурора ОСОБА_14 на здійснення повноважень щодо процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як передбачено ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Відповідно п. 15) ч.1 ст. 3 КПК України, терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.
Відповідно ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язковість винесення керівником відповідного органу прокуратури постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, її відповідність вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, щодо підписання службовою особою, яка її прийняла, та долучення постанови до матеріалів кримінального провадження для підтвердження факту наявності повноважень.

Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procyes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень. Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні,в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. Така позиція була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні № 51-4584 кмо18 (справа № 754/7061/15).

За відсутності належним чином визначеного (призначеного) прокурора у кримінальному провадженні, підписані таким прокурором процесуальні документи не можуть вважатися легітимними, а відповідно прийняття рішення про задоволення клопотання, яке підписане неповноважним прокурором, є порушенням права учасників процесу на об`єктивний та неупереджений розгляд.

З огляду на вказане, заслухавши учасників, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 179,184,193,196 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Роменського РВП ГУНП в Сумській області про застосування запобіжного заходу - домашній арешт підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вручається негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.01.2022р.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1