Провадження № 1-кп/201/447/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000926 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0000926 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується, а тому судом поставлено питання про доцільність продовження цього строку.

Прокурор просив про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 так як наявні ризики визначені п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки останній вчинив тяжкий злочин та усвідомлює, що може понести покарання у вигляді позбавлення волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні неодиничного злочину.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується і менш суворий запобіжний захід зможе забезпечити усі ризики, тим паче, що обвинувачений має данні про намагання заволодіти його квартирою, а тому просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту щоб запобігти цьому.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення обвинуваченим суду, так як останній розуміє тяжкість можливого покарання, що може спонукати його до уникнення відповідальності, шляхом втечі.

Наявність інших ризиків прокурором не доведено, так як обвинувачений раніше не судимий і хоча обвинувачується у вчинені ряду злочинів, однак вони ідентичні, вчиненні в один день, що свідчить про відсутність ризику повторного вчинення злочину.

Таким чином суд встановлено наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказаний ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, те що він не працював до затримання, обставини злочинів описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин це свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, у розмірі 181 600 гривень, який буде достатнім для забезпечення встановлених судом ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 31 березня 2022 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 181 600 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в п`ятиденний строк з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а обвинуваченими в п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1