У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

кримінальне провадження1-кп/308/4222/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 28 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ,-
встановив:

29 вересня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , державний службовець 9 рангу, будучи виконувачем обов`язків начальника Ужгородського міського відділу земельних ресурсів на підставі наказу від 09.10.2003 № 102-к Закарпатського обласного головного управління земельних ресурсів, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, у установленому порядку, вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності, яке виразилося у зловживанні службовим становищем та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Зокрема, ОСОБА_4 , на час вчинення кримінального правопорушення, як виконувач обов`язків начальника відділу, у відповідності до Положення про відділ земельних ресурсів у м. Ужгороді, затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України №153 від 30.08.2007, здійснює керівництво діяльністю відділу і є відповідальним за виконання покладених на відділ завдань та виконання своїх функцій, а саме в числі інших забезпечує регулювання земельних відносин, організацію та ведення державного земельного кадастру і ніс персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, здійснював добір кадрів у відділ, призначав на посади та звільняв з посад державних службовців та працівників відділу, тобто був службовою особою, у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України, наділеною організаційно-розпорядчими функціями.

У відділі земельних ресурсів м. Ужгород зберігаються картографічні матеріали Державного фонду, які надаються у користування на платній основі у вигляді експлікації земель, а саме цей документ відображає віднесення земель до тих чи інших видів використання.

Таким чином, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин у вказаний період був відділ земельних ресурсів у м. Ужгороді.

Керуючись вказаними нормативно правовими актами у своїй діяльності, несучи персональну відповідальність за погоджені ним документи, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок використання земельних ділянок рекреаційного призначення, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника відділу земельних ресурсів у м. Ужгороді, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, з метою забезпечення незаконного переходу права власності на земельну ділянку рекреаційного призначення, загальною площею 0, 05 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 , яка перебувала в комунальній власності міста, використав службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, шляхом підписання ряду документів та висновків, внаслідок чого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_8 , а цільове призначення земельної ділянки було незаконно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

Отже, ОСОБА_4 в силу свої службових обов`язків було достовірно відомо, що вищевказана земельна ділянка в АДРЕСА_2 згідно місцевого фонду документації відноситься до зони зелених насаджень загального користування, за функціональним використанням обліковується як частина скверу площею 0, 17 га, розташованого по АДРЕСА_2 .

Не зважаючи на викладене, з метою закінчення свого злочинного умислу, ОСОБА_4 скріпив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використав кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи:

- висновок відділу земельних ресурсів у м. Ужгороді № 721 від 17.04.2008 щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 , яким погодив відведення земельної ділянки 0,05 га у власність, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , до якого внесено неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови, а також, про те, що цільове призначення земельної ділянки не змінюється, достовірно знаючи при цьому, що землям населених пунктів для індивідуального будівництва відповідає код цільового використання 1.8 (УКЦВЗ), а не 1.21(УКЦВЗ), як вказано у формі 6-зем.;

- кадастровий план земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 на якому графічно в системах координат зображено місце розташування земельної ділянки ОСОБА_8 , у який внесено завідомо неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель відведених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,05 га;

- експлікацію земельних угідь, на якій графічно в системах координат зображено місце розташування земельної ділянки ОСОБА_8 , у який внесено завідомо неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель відведених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,05 га;

Всі зазначені документи поміщено до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 з кадастровим номером :03:001:0037, загальною площею 0,05 га.

За результатами злочинних дій ОСОБА_4 спрямованих на передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки із земель рекреаційного призначення, зеленої зони загального користування скверу, 21.05.2008 відомості про земельну ділянку, площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, внесено до Державного земельного кадастру та 4 сесією 5 скликання Ужгородської міської ради №727 від 23.05.2008 затверджено проект землеустрою.

27.05.2008 начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 на завершення виконання злочинного умислу, видано скріплений відтисками печатки відділу та власними підписами Державний акт серії ЯЕ № 446134 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_8 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , до якого умисно внесено неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

У подальшому 28.05.2008 земельну ділянку право власності на яку посвідчено виданим ОСОБА_4 . Державним актом серії ЯЕ № 446134 ОСОБА_8 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 якій присвоєно кадастровий номер :03:001:0037 здійснено продаж вказаної земельної ділянко та укладено договір купівлі продажу з покупцем ОСОБА_9 , який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_4 скріпив технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використав кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи:

- умови надання земельної ділянки від 27.05.2008;

- висновок від 27.05.2008 про розгляд технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2007 реєстраційний номер 2876 та погодження розташування земельної ділянки;

- викопіювання із чергового кадастрового плану землекористування Ужгородської міської ради з нанесенням місця розташування земельної ділянки ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 ;

- Кадастровий план земельної ділянки у умовними позначеннями, каталогом координат, довжин ліній та дирекцій кутів, експлікацію земельних угідь;

- збірний кадастровий план;

- план меж зон обтяжень (обмежень);

Всі зазначені документи поміщено до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 з кадастровим номером :03:001:0037, загальною площею 0,05 га, до яких внесено завідомо неправдиві відомості про статус земельної ділянки та можливість будівництва на ній житлового будинку, скріплені відтиском печатки відділу земельних ресурсів у м. Ужгород, при цьому останньою у технічній документації на всіх документах, в супереч вимогам до документообігу, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 використано кліше відтиску власного підпису.

03.06.2008 начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 на завершення виконання злочинного умислу видано скріплений відтисками печатки відділу та власним підписом Державний акт серії ЯЕ № 4466634 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , до якого умисно внесено неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

У подальшому на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 скріпив проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_9 для комерційного використання в АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0037, відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використав кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи:

- довідку від 28.07.2008 №185 по формі 6-зем про існуючий стан угідь земельної ділянки по АДРЕСА_2 в яку внесено завідомо неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки площею 0,05 га, а саме, що зазначена земельна ділянка згідно Українського класифікатору цільового використання землі (УКЦВЗ) від 24.04.1998 має код цільового використання 1.8, тобто є землями для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, хоча фактично земельна ділянка віднесена до земель рекреаційного призначення (код цільового використання 1.17 (УКЦВЗ);

- умови надання та зміни цільового призначення земельної ділянки;

- висновок від 28.07.2008 про розгляд проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється площею 500 кв. м, відкритих земель з культурним рослинним покривом (дерева), яка знаходиться у власності ОСОБА_9 ;

- викопіювання із чергового кадастрового плану землекористування Ужгородської міської ради з нанесенням місця розташування земельної ділянки ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 ;

- кадастровий план земельної ділянки у умовними позначеннями, експлікацію земельних угідь;

- збірний кадастровий план;

- план меж зон обтяжень (обмежень);

Всі зазначені документи поміщено до проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_9 для комерційного використання в АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0037, до яких внесені завідомо неправдиві відомості про статус земельної, скріплені відтиском печатки відділу земельних ресурсів у м. Ужгород, при цьому останньою у технічній документації на всіх документах, в супереч вимогам до документообігу, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 використано кліше відтиску власного підпису.

23.01.2009 начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 на завершення виконання злочинного умислу видано скріплений відтиском печатки відділу та власним підписом Державний акт серії ЯЕ № 465320 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , до якого умисно внесено неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для комерційного використання».

Таким чином, всупереч ст. ст. 38-39, 51-52 Земельного Кодексу України ( в редакції від 04.06.2008, підстава - 309-VI), ст. 50 Закону України «Про землеустрій» ( в редакції від 22.05.2003) ст.ст. 1, 12 Закону України «Про планування і забудову територій» ( в редакції від 20.04.2000) внаслідок умисних дій виконувача обов`язків начальника відділу земельних ресурсів м. Ужгорода ОСОБА_4 земельна ділянка загальною площею 0,05 га, вартістю 169 733 гривень, що відноситься до зони зелених насаджень загального користування (сквер) на АДРЕСА_2 , тобто є земельною ділянкою рекреаційного призначення, незаконно передана у власність громадянина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а цільове призначення земельної ділянки було незаконно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», та «для комерційного використання» чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на загальну суму 169 733 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника відділу земельних ресурсів у м. Ужгороді, діючи умисно, в квітні 2008 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в службовому кабінеті, скріпив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використав кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи:

- висновок відділу земельних ресурсів у м. Ужгороді № 721 від 17.04.2008 щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 , яким погодив відведення земельної ділянки 0,05 га у власність, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , до якого внесено неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови, а також, про те, що цільове призначення земельної ділянки не змінюється, достовірно знаючи при цьому, що землям населених пунктів для індивідуального будівництва відповідає код цільового використання 1.8 (УКЦВЗ), а не 1.21(УКЦВЗ), як вказано у формі 6-зем.;

- кадастровий план земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 на якому графічно в системах координат зображено місце розташування земельної ділянки ОСОБА_8 , у який внесено завідомо неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель відведених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,05 га;

- експлікацію земельних угідь, на якій графічно в системах координат зображено місце розташування земельної ділянки ОСОБА_8 , у який внесено завідомо неправдиві відомості про віднесення земельної ділянки до земель відведених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,05 га;

27.05.2008 знаходячись в службовому кабінеті, у невстановлений досудовим розслідуванням час начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 на завершення виконання злочинного умислу видано скріплений відтисками печатки відділу та власними підписами Державний акт серії ЯЕ № 446134 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_8 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , до якого умисно внесено неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника відділу земельних ресурсів у м. Ужгороді, діючи умисно, у травні 2008 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в службовому кабінеті, скріпив технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використав кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи:

- умови надання земельної ділянки від 27.05.2008;

- висновок від 27.05.2008 про розгляд технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2007 реєстраційний номер 2876 та погодження розташування земельної ділянки;

- викопіювання із чергового кадастрового плану землекористування Ужгородської міської ради з нанесенням місця розташування земельної ділянки ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 ;

- кадастровий план земельної ділянки у умовними позначеннями, каталогом координат, довжин ліній та дирекцій кутів, експлікацію земельних угідь;

- збірний кадастровий план;

- план меж зон обтяжень (обмежень);

03.06.2008 знаходячись в службовому кабінеті, у невстановлений досудовим розслідуванням час начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 на завершення виконання злочинного умислу видано скріплений відтисками печатки та власними підписами Державний акт Державний акт серії ЯЕ № 4466634 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , до якого умисно внесені неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

Продовжуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника відділу земельних ресурсів у м. Ужгороді, діючи умисно, у липні 2008 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в службовому кабінеті, скріпив проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_9 для комерційного використання в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використав кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи:

- умови надання та зміни цільового призначення земельної ділянки;

- висновок від 28.07.2008 про розгляд проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється площею 500 кв. м, відкритих земель з культурним рослинним покривом (дерева), яка знаходиться у власності ОСОБА_9 ;

- викопіювання із чергового кадастрового плану землекористування Ужгородської міської ради з нанесенням місця розташування земельної ділянки ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 ;

- кадастровий план земельної ділянки у умовними позначеннями, експлікацію земельних угідь;

- збірний кадастровий план;

- план меж зон обтяжень (обмежень);

23.01.2009 знаходячись в службовому кабінеті, у невстановлений досудовим розслідуванням час начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 на завершення виконання злочинного умислу видано скріплений відтисками печатки та власними підписами Державний акт Державний акт серії ЯЕ № 465320 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , до якого умисно внесені неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для комерційного використання».

Таким чином, всупереч ст. ст. 38-39, 51-52 Земельного Кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 22.05.2003) ст.ст. 1, 12 Закону України «Про планування і забудову територій» ( в редакції від 20.04.2000) внаслідок умисних дій службової особи виконувача обов`язків начальника відділу земельних ресурсів м. Ужгорода ОСОБА_4 , який вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, земельна ділянка загальною площею 0,05 га, вартістю 169 733 гривень, що відноситься до зони зелених насаджень загального користування (сквер) на АДРЕСА_2 тобто є земельною ділянкою рекреаційного призначення, незаконно передана у власність громадянина ОСОБА_8 та у подальшому ОСОБА_9 , а цільове призначення земельної ділянки було незаконно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» та «для комерційного використання» чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на загальну суму 169 733 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема вилученими в ході тимчасового доступу матеріалами проекту благоустрою та озеленення комплексної зеленої зони м. Ужгорода розробленого державним інститутом проектування міст «ГІПРОГРАД» у 1984 році, допитами свідків інформацією Ужгородської міської ради, висновками судових земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи та матеріалами, вилученими від відділу у Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

24.09.2021 ОСОБА_4 в порядку ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

29.09.2021 ОСОБА_4 в порядку ч. 1 ст. 278, 279, ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про зміну підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосування до нього особистого зобов`язання, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Незастосування даного запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Саме особисте зобов`язання здатне забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Прокурор клопотання підтримав та просив слідчого суддю його задовольнити, покликаючись на мотиви у ньому викладені.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вказали на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, які є формальними та нічим не підтверджуються, звернули увагу на вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 у 2008 році, тобто вже на момент оголошення йому підозри спливли строки давності. Крім звернули увагу на належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , який являвся на всі виклики слідчого, нікуди не тікав і не збирається, свідків у вказаному кримінальному провадженні не знає, всі висновки експертиз вже долучені до матеріалів кримінального провадження, а говорити про неминучість покарання вважають недоцільним, у зв`язку з тим, що навіть якщо ОСОБА_4 буде визнано винним, суд змушений буде звільнити його від відбування покарання у зв`язку із спливом строку давності.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як визначено у ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною ч. 1 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного,обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
У клопотанні та доданих до нього матеріалах, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Матеріалами клопотання не доведено належними та допустимими доказами, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки не надано відповідних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 не з`являвся за викликами до дізнавача /прокурора чи ухилявся від отримання повісток/повідомлень.
При цьому слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту, щодо відсутності загрози реального покарання, у зв`язку із спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, інкримінований підозрюваному злочин вчинено в 2008 року, злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких.
Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дні вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули такі строки: десять років у разі вчинення тяжкого злочину.
Таким чином, на момент оголошення ОСОБА_4 підозри, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, а ризик переховування, через загрозу неминучості покарання, у вказаному контексті є необґрунтованим.
Наведені обставини вказують на те, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не доведено прокурором, належними та допустимим доказами і наявність інших ризиків.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 об`єктивно обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, наявність вагомих доказів підозри в його вчиненні, його вік та стан здоров`я, має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, тому слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором були доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставин, передбачених п. п. 2 та 3 ч. 1 цієї ж статті, зокрема наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, якими обґрунтовані вимоги клопотання, тому в задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання необхідно відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 28 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 04 жовтня 2021року о 16 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1