УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув матеріали кримінального провадження №0001077 за апеляційними скаргами прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2021 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ниспорени Ниспоренського району Республіки Молдова, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянку України, маючу повну загально-серендю освіту, непрацюючу, незаміжню, не маючу на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2017 року за ч.2 ст.309, ст.75, ст.76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 1 рік.

- визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Донецьк, громадянку України, маючу повну загально-середню освіту, непрацюючу, заміжню, маючу, на момент пред`явлення обвинувачення, на утриманні п`ятеро дітей, з яких станом на момент ухвалення вироку троє дітей є неповнолітніми, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму

- вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.09.2015 року за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 2 роки.

- вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2018 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,

- визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області)
обвинувачені: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 ,
захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 просить скасувати вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2021 року в частині кваліфікації дій та призначення покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 .
Ухвалити новий вирок, яким:
- кваліфікувати дії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений організованою групою;
- визнати винуватим ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- визнати винуватою ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного основного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2017 року та остаточно призначити покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;
- визнати винуватою ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного основного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2018 року та остаточно призначити покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Повторно дослідити фактичні обставини справи.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2021 року відносно ОСОБА_11 та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 263 КК України.
Дослідити докази зазначені у клопотанні про визнання доказів неналежними та недопустимими.

Захисники ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просять скасувати вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2021 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2021 року ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання за:

-за ч.2 ст.307 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

-за ч.1 ст.263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 призначено 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалено строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2021 року до виконання після набрання ним законної сили, зараховано в строк відбування основного покарання тримання його під вартою з 30 жовтня 2018 року по 05 листопада 2018 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили, а саме заставу в розмірі 147280 (сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят) гривень, залишено без зміни.

ОСОБА_12 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначено їй покарання в виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного основного покарання, частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 листопада 2017 року та остаточно обвинуваченій ОСОБА_12 призначено покарання в виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування основного покарання обвинуваченій ОСОБА_12 обчислювати з 26 травня 2021 року, тобто з моменту ухвалення вироку, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання її під вартою з 30 жовтня 2018 року по 25 травня 2021 року включно за правилами ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалено запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», але на строк не більше 60 днів, а саме до 25 липня 2021 року включно.

ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначено їй покарання в виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного основного покарання, частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2018 року та остаточно обвинуваченій ОСОБА_8 призначено покарання в виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Ухвалено строк відбування основного покарання обвинуваченій ОСОБА_8 обчислювати з 26 травня 2021 року, тобто з моменту ухвалення вироку, зараховано у строк відбування основного покарання тримання її під вартою з 30 жовтня 2018 року по 25 травня 2021 року включно за правилами ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, в тому числі і при виконанні вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2018 року за яким вона була засуджена до 5 (п`яти) років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та який почав виконуватись з дня набрання ним законної сили, тобто з 8 травня 2019 року.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

Скасовано ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2018 року в частині арешту транспортного засобу «Opel Vivaro» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та документів на нього.

Стягнено з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 7 245.34 (сім тисяч двісті сорок п`ять) грн. 34 коп.

Стягнено з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 6 959 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят девять) грн. 34 коп.

Стягнено з обвинуваченої ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4 242 (чотири тисячі двісті сорок дві) грн. 34 коп.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В своїй апеляційній скарзі прокурор Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 вважає, що оскаржуванний вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині кваліфікації дій та призначення покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, окрім засудження Запеска за ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалення в цій частині нового вироку.

Вказує, що органом досудового розслідування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 обвинувачувались у тому, що діючи у складі організованої групи, останні, в період часу з червня 2018 по 30 жовтня 2018 року, вчинили ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, обравши це джерелом для здобуття та матеріальних благ для свого існування, з метою систематичного особистого незаконного збагачення шляхом вчинення кримінальних правопорушень, кваліфікувавши їх дії за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинені організованою групою.

Вважає безпідставними висновки суду щодо необхідності зміни кваліфікації злочинів обвинувачених з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку з недоведеністю вини та умислу вчинених злочинів у складі організованої групи, оскільки фактичні обставини кримінального провадження, встановленні під час судового розгляду свідчать про наявність такої кваліфікуючої ознаки в діях обвинувачених.

На думку апелянта суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, так як не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ч. 3 ст. 28 КК України, не кваліфікувавши дії обвинувачених за ч. 3 ст. 307 КК України.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 в своїй апеляційній сказі не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає його винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд ігноруючи загальні положення та імперативність норм кримінального процесуального законодавства України, на його думку, невірно тлумачив статті КПК України, що призвело до незаконного, необґрунтованого та не вмотивованого вироку суду.
Зазначає, що судове слідство, а саме початок отримання доказів розпочато із слідчих, процесуальних дій, які виконані з істотним порушенням закону, за такого докази, на яких побудовано обвинувачення і вирок суду, як наслідок отримані з порушенням кримінального процесуального закону України та являються неналежними та недопустимими.

Апелянт вважає свідчення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (анкетні дані свідків змінено) не достовірними через їхню залежність від поліції, оскільки вони неодноразово брали участь у провокації, окрім того жоден із свідків не вказав на ОСОБА_11 , як на особу яка збувала, або якимось чином брала участь у збуті наркотичних засобів.

Щодо обвинувачення ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 263 КК України, апелянт вказує, що воно ґрунтується лише на протоколах обшуків, які складено з порушенням ст. ст. 107, 223, 234, 237 КПК України. .
Окрім того зазначає, що протокол обшуку від 30.10.2018 року, за місцем проживання ОСОБА_11 не містить помітки про переривання відеозапису вказаного обшуку, а згідно Акту про невідповідність №927/1728 від 19.11.2018 року, який складено Миколаївським НДЕКЦ МВС України, пакети «EXР0232666» та «ЕХР0154845», які були вилучені під час обшуку у ОСОБА_11 виявлено невідповідність предметів із записами.

На думку апелянта, стороною досудового розслідування та судом першої інстанції, безпідставно було відмовлено в призначенні генетичної, одорологічної та дактилоскопічної експертизи, припускаючи, що сліди на пристрої до цього часу не могли зберегтися.

Захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 вказує, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог кримінально- процесуального закону.

На переконання апелянта, неповнота судового рішення полягає у безпідставній відмові клопотання від 08.02.2021 року про залучення експерта для проведення експертизи за ухвалою суду, яка є можливим способом і інструментом підтвердити чи спростувати причетність ОСОБА_11 до інкримінованих стороною обвинувачення кримінальних правопорушень.

Вказує, що підготовче судове засідання було проведено без повідомлення та виклику захисника ОСОБА_10 , чим було грубо порушено право обвинуваченого ОСОБА_11 на вільний вибір захисника. Хоча ОСОБА_11 було призначено захисника з системи безоплатної правової допомоги, але він був проти та наполягав на участі захисника ОСОБА_10 .

Зазначає, що між ним ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_8 було укладено угоду про надання правової допомоги, яку було надано до суду, але суд першої інстанції безпідставно не допустив його до захисту обвинуваченої ОСОБА_8 , хоча на його думку будь-яких процесуальних перешкод не було, чим порушив право на захист обвинуваченої на вільний вибір захисника.

Посилаючись на положення ч. 1 ст. 412 КПК України вважає, що обмеження права обвинуваченого у вільному виборі захисника є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та є підставою для скасування судового рішення.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 вважає, що в ході досудового розслідування під час виконання слідчих розшукових дій були грубо порушені норми кримінального процесуального законодавства та погоджується з доводами захисника ОСОБА_16 , що докази, на яких побудовано обвинувачення і вирок суду, являються неналежними та недопустимими

Зазначає, що мотиви суду про малозначність та неістотність порушень під час проведення слідчих (розшукових) дій є невірними та є порушеннями норм Конститкції України, КПК України та Конвенції з прав людини.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено та визнано доведеним, що в період з червня 2018 року по 30 жовтня 2018 року обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел на отримання незаконного прибутку, діючи за попередньою змовою між собою, скоїли ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним приданням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та незаконним збутом особливо небезпечних наркотичних засобів за наступних обставин.

1. На початку червня 2018 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом не менше 1 мл (в перерахунку на суху речовину 0,0548 грамів), який на автомобілі моделі «Opel Vivaro» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

12 червня 2018 року обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до місця мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу опію ацетильованого, об`ємом не менше 1 мл (в перерахунку на суху речовину 0,0548 грамів) з метою подальшого збуту.

12 червня 2018 року, в денний час доби, обвинувачена ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , керуючись корисливим мотивом, взяла з собою з будинку за місцем спільного проживання з обвинуваченою ОСОБА_12 , раніше отриманий від обвинуваченого ОСОБА_11 наркотичний засіб, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, та прибула на кладовище мікрорайону «Болгарка», розташоване за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Болгарська, 67/А.

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_12 діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, залишилась за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де відповідала на дзвінки з мобільних терміналів наркозалежних осіб, та скеровувала їх на кладовище мікрорайону «Болгарка», де в цей час перебувала обвинувачена ОСОБА_8

12 червня 2018 року до житлового будинку АДРЕСА_2 підійшов громадянин ОСОБА_14 (анкетні дані свідка змінено), та під час усної розмови з обвинуваченою ОСОБА_12 , домовився про придбання наркотичного засобу, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого забороно опій ацетильований за ціною 80 гривень за 1 мл.

В подальшому обвинувачена ОСОБА_12 здійснила дзвінок на номер мобільного телефону обвинуваченої ОСОБА_8 , яку повідомила про домовленість з ОСОБА_14 щодо збуту йому наркотичного засобу опію ацетильованого у кількості 1мл за 80 гривень.

Після прибуття ОСОБА_14 до кладовища мікрорайону «Болгарка», розташованого за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Болгарська, 67/А, обвинувачена ОСОБА_8 збула останньому 1 мл. наркотичного засобу, який містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою в перерахунку на висушену речовину 0,0548 грамів, отримавши від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 80 гривень.

Того ж дня ОСОБА_14 придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

2. В подальшому, на початку липня 2018 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом не менше 2 мл (в перерахунку на суху речовину 0,134 грамів), який на автомобілі моделі «Opel Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

16 липня 2018 року обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до місця мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу опію ацетильованого, об`ємом не менше 2 мл (в перерахунку на суху речовину 0,134 грамів) з метою подальшого збуту.

16 липня 2018 року у період часу з 12 години 34 хвилини до 12 години 47 хвилин, обвинувачена ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні колишнього млина по АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, під час проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, незаконно збула ОСОБА_14 (анкетні дані свідка змінено) наркотичний засіб об`ємом 2 мл., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою в перерахунку на висушену речовину 0,134 грамів, отримавши від незаконного збуту грошові кошти у сумі 160 гривень.

Того ж дня ОСОБА_14 придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

3. Крім того, на початку серпня 2018 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом не менше 3 мл, який на автомобілі моделі «Opel Vivaro» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

11 серпня 2018 року близько 15 години 52 хвилини обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до місця мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу опію ацетильованого, об`ємом не менше 3 мл з метою подальшого збуту.

12 серпня 2018 року близько 14 години 30 хвилин, в АДРЕСА_2 , обвинувачена ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , керуючись умислом направленим на незаконний збут наркотичних засобів, незаконно, протиправно, за грошові кошти в сумі 240 гривень збула ОСОБА_17 (анкетні дані свідка змінено) наркотичний засіб об`ємом 3 мл., що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в невизначеній кількості.

4. Крім того, на початку вересня 2018 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом не менше 2 мл, що містить у своєму складі суміш дифенгідраміну (димедролу), наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, масою не менше 0,016 грамів, та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опію ацетильованого у незначній кількості, який на автомобілі моделі «Opel Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

03 вересня 2018 року близько 13 години 50 хвилини обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до місця мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу, загальним об`ємом не менше 2 мл, що містить у своєму складі димедрол, метадон, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено масою не менше 0,016 грамів, а також особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, в незначній кількості, з метою подальшого збуту.

04 вересня 2018 року в період часу з 14 години 56 хвилин до 15 години 16 хвилин обвинувачена ОСОБА_8 , перебуваючи на городі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , куди вона була скерована обвинуваченою ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , керуючись корисливим мотивом, під час проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, незаконно збула громадянину ОСОБА_14 (анкетні дані свідка змінено) наркотичний засіб об`ємом 2 мл., що містить у своєму складі суміш дифенгідраміну (димедролу), наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону масою не менше 0,016 грамів та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опію ацетильованого у незначній кількості, отримавши від незаконного збуту грошові кошти у сумі 160 гривень.

Того ж дня ОСОБА_14 придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

5. Крім того, на початку вересня 2018 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом не менше 3 мл, який на автомобілі моделі «Opel Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

08 вересня 2018 року близько 19 години 35 хвилин обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до крамниці «Аква», який розташований по вулиці Болгарська в місті Вознесенську Миколаївської області, де передав обвинуваченій ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу опію ацетильованого, об`ємом не менше 3 мл з метою подальшого збуту.

08 вересня 2018 року близько 20 години 10 хвилин, в АДРЕСА_2 , обвинувачена ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , керуючись умислом направленим на незаконний збут наркотичних засобів, незаконно, протиправно, за гроші в сумі 240 гривень збула громадянам ОСОБА_15 та ОСОБА_18 (анкетні дані свідків змінено) наркотичний засіб об`ємом 3 мл, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в невизначеній кількості.

6. Крім того в жовтні 2018 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом не менше 4 мл, який на автомобілі моделі «Opel Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

20 жовтня 2018 року близько 18 години 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до крамниці «АТБ Маркет», яка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 16, де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , частину придбаного ним раніше наркотичного засобу опію ацетильованого, об`ємом не менше 4 мл з метою подальшого збуту.

20 жовтня 2018 року близько 21 години 00 хвилин, в АДРЕСА_2 , обвинувачена ОСОБА_8 , за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , керуючись умислом направленим на незаконний збут наркотичних засобів, незаконно, протиправно, за гроші в сумі 320 гривень збула громадянам ОСОБА_15 та ОСОБА_18 (анкетні дані свідків змінено) наркотичний засіб об`ємом 4 мл, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в невизначеній кількості.

7. Окрім того, в період з 20 до 30 жовтня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом не менше 2 мл (в перерахунку на суху речовину 0,0881 грамів), який на автомобілі моделі «Opel Vivaro» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перевіз до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

30 жовтня 2018 року близько 08 години 26 хвилини обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до місця мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу опію ацетильованого, об`ємом не менше 2 мл (в перерахунку на суху речовину 0,0881 грамів) з метою подальшого збуту.

30 жовтня 2018 року у період часу з 15 години 05 хвилин до 16 години 10 хвилин, обвинувачена ОСОБА_8 , перебуваючи в городі домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем мешкання, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , керуючись корисливим мотивом, під час проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, незаконно збула громадянину ОСОБА_14 (анкетні дані свідка змінено) наркотичний засіб об`ємом 2 мл., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований масою в перерахунку на висушену речовину 0,0881 грамів, отримавши від незаконного збуту грошові кошти у сумі 160 гривень.

Того ж дня ОСОБА_14 придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

8. Також в період з 20 до 30 жовтня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено концентрат з макової соломи, об`ємом не менше 329 мл (в перерахунку на суху речовину 2,4667 грамів), який на автомобілі моделі «Opel Vivaro» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перевіз до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

У період з 20 до 30 жовтня 2018 року обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до місця мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу концентрат з макової соломи, об`ємом не менше 329 мл (в перерахунку на суху речовину 2,4667 грамів) з метою подальшого збуту.

30 жовтня 2018 року в період часу з 16 години 15 хвилин до 21 години 43 хвилин в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у приміщеннях господарського призначення (сараю) та житлового будинку виявлено та вилучено: 5 (п`ять) медичних шприців об`ємом по 20 мл; 14 (чотирнадцять) медичних шприців об`ємом по 10 мл, 9 (дев`ять) медичних шприців об`ємом по 5 мл, 2 (два) медичні шприци об`ємом по 2 мл з нашаруванням на кожному особливо небезпечного наркотичного засобу концентрату з макової соломи у невизначеній кількості; верхній фрагмент полімерної пляшки з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу концентрат з макової соломи масою (в перерахунку на суху речовину 0,9798 грамів); нижній фрагмент полімерної пляшки з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу концентрат з макової соломи масою (в перерахунку на суху речовину 1,1897 грамів); медичний шприц об`ємом 20 мл та медичний шприц об`ємом 10 мл з рідиною коричневого кольору концентратом з макової соломи масою (в перерахунку на суху речовину 0,2972 грамів), які обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_11 , незаконно придбали та зберігали за місцем свого мешкання, з метою подальшого збуту.

Крім цього, 30 жовтня 2018 року, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_11 виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 10 мл, з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу концентрату з макової соломи в незначній кількості.

9. Крім того, в період з 25 до 30 жовтня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконної наживи, діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , повторно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено концентрат з макової соломи (в перерахунку на суху речовину 1,8391 грамів), який на автомобілі моделі «Opel Vivaro» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на території домоволодіння з метою подальшого збуту.

В період з 25 до 30 жовтня 2018 року обвинувачений ОСОБА_11 на вказаному автомобілі прибув до місця мешкання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 частину придбаного ним раніше наркотичного засобу концентрат з макової соломи, невстановленої кількості (в перерахунку на суху речовину 1,8391 грамів) з метою подальшого збуту.

30 жовтня 2018 року о 22 годині 00 хвилин, працівниками поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області в ході проведення особистого обшуку затриманої ОСОБА_8 , в приміщенні службового кабінету слідчого №28 за адресою Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24, у обвинуваченої ОСОБА_8 було виявлено та вилучено полімерну ємкість з ковпачком чорного кольору, заповнену до половини, рідиною коричневого кольору концентратом з макової соломи масою (в перерахунку на суху речовину 1,8391 грамів), яку обвинувачена ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , керуючись корисливим мотивом, з метою приховання злочинної діяльності сховала у спідню білизну та зберігала при собі, з метою подальшого збуту.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_12 судом кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

10. Крім того, в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб, обвинувачений ОСОБА_11 придбав стартовий самозарядний гладкоствольний пістолет, перероблений саморобним способом шляхом видалення з каналу ствола елемента, що перешкоджає вильоту метального снаряду зі стартового пістолета «ПСШ 790», калібру 9 мм. Р.А.К., виробництва УНСП «Шмайсер», Україна, який приніс до житлового будинку за своїм місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу до проведення обшуку, а саме до 30 жовтня 2018 року.

30 жовтня 2018 року в період часу з 16 годин 13 хвилин до 18 годин 55 хвилин, працівниками поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області в ході проведення обшуку місця мешкання обвинуваченого ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні житлового будинку виявлено та вилучено придатний для стрільби пістолет з написами та маркуваннями «Шмайсер», «ПСШ 790», «Вироблено в Україні», «Кал. 9 мм. РА Кnall», що є самозарядним гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом шляхом видалення з каналу ствола елемента, що перешкоджає вильоту метального снаряду зі стартового пістолета «ПСШ 790», калібру 9 мм. Р.А.К., виробництва УНСП «Шмайсер», Україна, який є вогнепальною зброєю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 судом кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання і зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд першої інстанції змінив кваліфікацію кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим, які були кваліфіковані на досудовому слідстві органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні з ч.3 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України, пославшись на те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 щодо незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, вчинені організованою групою.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційних скаргах, пояснення прокурора, захисників та обвинувачених на підтримку вимог апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути належно мотивовано.
Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення. Тобто, вирок суду повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості.
Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження та перевіривши їх доказами, суд дійшов правильного висновку про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_11 наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 307 КК України, а в діях обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 не визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, та порушення ним Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», при яких ним незаконно були придбані, перевезені та зберігались з метою збуту наркотичні засоби. Також він не визнав свою вину в незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та незаконному збуті наркотичних засобів, та відмовився давати показання в судовому засіданні суду першої інстанції.
Обвинувачена ОСОБА_12 , не визнала свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, та відмовилась в судовому засіданні суду першої інстанції давати показання.
Обвинувачена ОСОБА_8 , також не визнала вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, та відмовилась в судовому засіданні суду першої інстанції давати показання.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими, їх винуватість в інкримінованованих їм кримінальних правопорушень, підтверджується показами свідків та письмовими доказами.
Згідно показів свідка ОСОБА_14 , 12 червня 2018 року в місті Вознесенську Миколаївської області він по мобільному телефону домовився з обвинуваченою ОСОБА_12 про придбання у неї наркотичного засобу опію в розмірі 1 мл за ціною 80 гривень. 12 червня 2018 року за домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_12 , він прибув на територію кладовища мікрорайону «Болгарка» в місті Вознесенську, де за домовленістю йому був переданий медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений наполовину наркотичним засобом опієм. Даний шприц на територію кладовища йому принесла обвинувачена ОСОБА_8 , яка мешкала в одному будинку з обвинуваченою ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . Гроші в сумі 80 гривень за придбаний ним наркотичний засіб опій, він віддав обвинуваченій ОСОБА_8 . В цей же день 12 червня 2018 року придбаний ним один мілілітр ацетильованого опію, він добровільно видав працівникам Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та повідомив їх заявою, про незаконний збут наркотичних засобів, який здійснюється на території кладовища мікрорайону «Болгарка» в місті Вознесенську.
Крім того, вказав, що 16 липня 2018 року біля опівдня, він як покупець, під час проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, в місті Вознесенську Миколаївської області в наполовину зруйнованому приміщенні колишнього млина по вулиці 228 ої Стрілкової Дивізії в місті Вознесенську Миколаївської області, придбав у обвинуваченої ОСОБА_12 наркотичний засіб об`ємом 2 мілілітра. В цей же день 16 липня 2018 року, придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, опій ацетильований, він добровільно видав працівникам Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Також вказав, що 04 вересня 2018 року біля 15 години, він як покупець, під час проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, в місті Вознесенську Миколаївської області в районі городу біля житлового будинку №10 по вулиці Степова, придбав у обвинуваченої ОСОБА_8 наркотичний засіб в медичному шприці за 160 гривень, із розрахунку 80 гривень за один мілілітр. В цей же день 04 вересня 2018 року, придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, він добровільно видав працівникам Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Також вказав, що 30 жовтня 2018 року у період часу приблизно з 15 до 16 години, він як покупець, під час проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, в місті Вознесенську Миколаївської області в районі городу біля житлового будинку №10 по вулиці Степова, повторно придбав у обвинуваченої ОСОБА_8 наркотичний засіб в медичному шприці за 160 гривень. В цей же день 30 жовтня 2018 року, придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, в медичному шприці, він добровільно видав працівникам Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно показів свідка ОСОБА_17 , на початку другої декади серпня місяця 2018 року в денний час доби, біля 14 годин 30 хвилин, в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Степова, обвинувачена ОСОБА_8 продала йому за домовленістю з нею за 240 гривень, наркотичний засіб об`ємом 3 мілілітра в виді опію ацетильованого.
Згідно показів свідка ОСОБА_15 , в першій декаді вересня 2018 року в вечірній час доби, біля 20 години, в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Степова, обвинувачена ОСОБА_8 продала йому та ОСОБА_18 три мілілітра наркотичного засобу опію за ціною 80 гривень за один мілілітр. Крім того в двадцятих числах жовтня місяця 2018 року в вечірній час доби, біля 21 години, в АДРЕСА_2 , обвинувачена ОСОБА_8 , продала йому та ОСОБА_18 чотири мілілітра наркотичного засобу опію за ціною 80 гривень за один мілілітр. Кожного разу при придбанні наркотичних засобів, вони домовлялись про це за допомогою мобільного телефону з ОСОБА_8 .
Як слідує із показань свідка ОСОБА_19 , він є повнолітнім сином обвинуваченого ОСОБА_11 та мешкає окремо від батьків. 30 жовтня 2018 року в ході обшуку за місцем проживання його батька обвинуваченого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції був вилучений гладкоствольний самозарядний пістолет. Вказав, що даний пістолет йому не належить. За місцем проживання батьків, нічого крім грошових коштів, які належать особисто йому, він не зберігає
Як слідує із показань свідка ОСОБА_20 , вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , спільно із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_11 та неповнолітньою донькою. Двоє їх спільних синів є повнолітніми та вони мешкають окремо від них за іншими адресами. 30 жовтня 2018 року в ході обшуку за місцем її проживання працівниками поліції був вилучений гладкоствольний самозарядний пістолет. Даний пістолет їй не належить. За місцем її проживання старші сини ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , які є повнолітніми та мешкають окремо від них, нічого крім грошових коштів, які належать особисто кожному із них, вони за даною адресою: АДРЕСА_1 , не зберігають. Вилучений 30 жовтня 2018 року при проведенні обшуку її житла працівниками поліції пістолет їй не належить.
Згідно показань свідка ОСОБА_21 , він є повнолітнім сином обвинуваченого ОСОБА_11 та мешкає окремо від батьків. 30 жовтня 2018 року в ході обшуку за місцем проживання його батька обвинуваченого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції був вилучений пістолет. Даний пістолет йому /тобто свідку ОСОБА_21 / не належить. За місцем проживання батьків, він та його брат ОСОБА_19 , нічого крім грошових коштів, які належать їм, вони з братом не зберігають.
Окрім того вина обвинувачених підтверджується такими письмовими доказами, як: заявою громадянина ОСОБА_14 від 12 червня 2018 року, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_22 та ОСОБА_23 за незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу; протоколом огляду від 12 червня 2018 року; висновком №872 від 25 червня 2018 року судової експертизи за експертною спеціальністю; ухвалами слідчого судді Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2018 року, якими було наданий дозвіл на проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ; протоколом від 8 серпня 2018 року; голосовою інформацією знятою з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов обвинуваченої ОСОБА_12 ; постановою від 16 липня 2018 року начальника СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та протоколом від 16 липня 2018 року з фото таблицею до нього; протоколами від 25 липня 2018 року про результати контролю за вчиненням злочину обвинуваченою ОСОБА_12 ; висновком №1123 від 10 серпня 2018 року судової експертизи за експертною спеціальністю 8,6;ухвалою від 18 липня 2018 року слідчого судді Апеляційного суду Миколаївської області , якою був наданий дозвіл на проведення негласної слідчої дії відносно ОСОБА_8 ; протоколом від 26 вересня 2018 року; голосовою інформацією знятою з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов обвинуваченої ОСОБА_8 ; ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2018 року, якою наданог дозвіл на проведення негласної слідчої дії відносно обвинуваченого ОСОБА_11 ; протоколом від 26 вересня 2018 року, згідно якого знята інформація була записана на DVD-R диск; голосовою інформацією знятою з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов обвинуваченого ОСОБА_11 ; фонограмами від 5 серпня 2018 року та 11 серпня 2018 року розмов обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_24 ; протоколом від 4 вересня 2018 року огляду покупця; висновком №1479 від 2 жовтня 2018 року судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6; ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2018 року, якою наданий дозвіл на проведення негласної слідчої дії відносно ОСОБА_11 ; протоколом від 21 листопада 2018 року; постановою від 30 жовтня 2018 року начальника СВ Вознесенського ВП ГУНП в Микрлаївській області та протоколу від 30 жовтня 2018 року з фото таблицею до нього;протоколом від 30 жовтня 2018 року огляду покупця ОСОБА_14 ; протоколом від 15 листопада 2018 року про результати контролю за вчиненням злочину обвинуваченої ОСОБА_8 ; висновком №1724 від 16 листопада 2018 року судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6; ухвалою від 20 вересня 2018 року слідчого судді Апеляційного суду Миколаївської області, якою наданий дозвіл на проведення негласної слідчої дії відносно ОСОБА_8 ; протоколом від 21 вересня 2018 року згідно якого знята інформація під час спостереження за ОСОБА_8 , була записана на DVD-R диск; протоколом обшуку від 30 жовтня 2018 року з відео зйомкою до нього, який був виконаний на підставі ухвали слідчого судді від 30 жовтня 2018 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області; висновком №1728 від 21 грудня 2018 року судової експертизи за спеціальністю 8,6.; довідкою інспектора дозвільної системи Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та бази даних ГУНП в Миколаївській області, «ІПП Армор Зареєстрована зброя», на території міста Вознесенська та Вознесенського району Миколаївської області, зазначена зброя, а саме пістолет «ПСШ 790», калібру 9 мм Р.А.К., не зареєстрований, а громадянин ОСОБА_11 , власником будь якої зброї не значиться; протоколом огляду предметів від 11 березня 2019 року слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області були оглянуті грошові кошти, які були вилучені під час обшуку 30 жовтня 2018 року; висновком №12 від 4 березня 2019 року судової експертизи за експертними спеціальностями 7.1 /технічне дослідження матеріалів та засобів відео і звуко запису/, 7.2 /дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ/, голос та мовлення у фонограмах файлів; висновками №11 від 26 березня 2019 року та №13 від 27 березня 2019 року судової експертизи за експертними спеціальностями 7.1, 7.2; постановами від 9 квітня 2019 року, 8 січня 2019 року органу досудового розслідування Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області; постановами від 1 листопада 2018 року, 17 листопада 2018 року та 8 січня 2019 року органу досудового розслідування Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, якими були визнані речовими доказами.
Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку показання свідків, оскільки вони є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а також узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, які він визнав належними та такими, що підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України, а тому об`єктивних підстав недовіряти їм немає.
Дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України: як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання і зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу,.
Що стосується доводів прокурора, щодо безпідставної зміни кваліфікації дій обвинувачених з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку з недоведеністю вини та умислу вчинених кримінальних правопорушень у складі організованої групи, та призначення більш суворого покарання обвинуваченим, то вони є неспроможними.
Згідно ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Пленум Верховного суду України в постанові № 13 від 23 грудня 2005 року «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» роз`яснив судам, що утворення (створення) організованої групи слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації злочину і включають підшукання співучасників, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складення плану, визначення способів його виконання. Проте, основною метою організатора такої групи є утворення стійкого об`єднання осіб для заняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних частин. Керування організованою групою полягає у вчиненні сукупності дій, спрямованих на управління їх функціонуванням як стійких об`єднань осіб (забезпечення існування, відповідного рівня організованості, дотримання загальних правил поведінки і дисципліни; вербування нових учасників, розподіл або перерозподіл між ними функціональних обов`язків; планування конкретних злочинів і злочинної діяльності в цілому; організація заходів щодо прикриття останньої; вдосконалення структури об`єднання) та здійсненням ними злочинної діяльності (визначення її мети і напрямів, конкретних завдань об`єднання, його структурних частин або окремих учасників, координація їхніх дій; ініціювання здійснення певного виду злочинної діяльності чи вчинення конкретних злочинів тощо). Зазначені дії організаційного характеру можуть здійснюватись у формі віддання наказів, розпоряджень, давання доручень, проведення інструктажів, прийняття звітів про виконання тих чи інших дій, застосування заходів впливу щодо учасників злочинного об`єднання за невиконання наказів і доручень або порушення встановлених у ньому правил поведінки. Стійкість організованої групи полягає в її здатності забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти факторам, що можуть їх дезорганізувати, як внутрішнім (наприклад, невизнання авторитету або наказів керівника, намагання окремих членів об`єднання відокремитись чи вийти з нього), так і зовнішнім (недотримання правил безпеки щодо дій правоохоронних органів, діяльність конкурентів по злочинному середовищу тощо). На здатність об`єднання протидіяти внутрішнім дезорганізуючим факторам указують, зокрема, такі ознаки: стабільний склад, тісні стосунки між його учасниками, їх централізоване підпорядкування, єдині для всіх правила поведінки, а також наявність плану злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Дослідивши, з дотриманням вимог ст. 22 КПК України, всі подані сторонами кримінального провадження докази, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення недоведено, що обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 було створено стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень.

Оскільки, досліджені судом докази та встановлені під час розгляду фактичні обставини свідчать, що :
- жоден із обвинувачених не був керівником групи, не віддавав обов`язкових до виконання іншими учасниками групи наказів, не застосовував заходи впливу щодо учасників групи за невиконання наказів і доручень, не встановлював у групі певні правила поведінки та не вчиняв дій, спрямованих на управління їх функціонуванням як стійкого об`єднання осіб;
- група не мала централізованого підпорядкування та єдиних для всіх правил поведінки;
- при вчиненні злочинів не було забезпечено взаємозв`язку між діями всіх співучасників, а відповідно і керованості їх діями.
- планування всіх злочинів всіма співучасниками (або одним із них) не здійснювалось, матеріали справи не містять взагалі даних про планування злочинної діяльності в цілому;
- група не мала ознак здатності забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування.
Таким чином, при вчиненні обвинуваченими кримінальних правопорушень були відсутні: стабільний склад групи, тісні стосунки між його учасниками, їх централізоване підпорядкування, єдині для всіх правила поведінки, а також план злочинної діяльності в цілому.
За змістом закону організована група є більш складною формою співучасті осіб, які займаються злочинною діяльністю. Їх взаємовідносини досягають такого рівня сумісної діяльності, за якого дії кожної з них визначаються не попередньою змовою, а іншими чинниками, зокрема, відповідними правилами поведінки, статутами, планами, тощо, виконання яких є обов`язком для цих осіб. Тільки за таких умов група набуває якісно інших ознак свого існування, які свідчать про стійкість і зорганізованість.
Вказані вище обставини свідчать про те, що обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 не було створено стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень. Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що злочинні дії щодо незаконного обороту наркотичних засобів обвинуваченими вчиненні за попередньою змовою групою осіб і правильно кваліфікував їх дії за ч.2 ст. 307 КК України.
Щодо призначеного покарання обвинуваченим, апеляційний суд зазначає, що згідно роз`яснень, викладених у п.п.1,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону в повному обсязі, належним чином мотивував своє рішення щодо виду та розміру призначеного обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , покарання.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , враховував тяжкість та кількість злочинів, вчинених ним, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , а саме, що він не працює, не одружений, але співмешкає із колишньою дружиною ОСОБА_20 , має на утриманні неповнолітню дитину, не перебуває на обліку лікарів наркологів та психіатрів, врахував відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання та застосував вимоги ч.1 ст.70 КК України.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.ч. 2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута лише при призначенні ОСОБА_11 основного покарання у виді позбавлення волі на вказаний у вироку строк та додаткового покарання у виді конфіскації майна, що належить обвинуваченому на праві приватної власності, яке є обов`язковим за санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, належним чином його вмотивувавши.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчинених ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_12 , суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості скоєних нею кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, умови життя обвинуваченої, соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_12 , а саме, що вона не працює, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але з 27 серпня 2015 року перебувала на диспансерному обліку лікаря нарколога КП КНП «Вознесенська багатопрофільна лікарня» з діагнозом залежності від опіоїдів та була включена до програми ЗПТ метадоном, врахував відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, раніше судима. При призначенні остаточного покарання обвинуваченій ОСОБА_12 , суд застосував вимоги положень ч.1 ст.71 КК України, щодо призначення покарання за сукупністю вироків.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.ч. 2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута лише при призначенні ОСОБА_12 основного покарання у виді позбавлення волі на вказаний у вироку строк та додаткового покарання у виді конфіскації майна, що належить їй на праві приватної власності, належним чином його вмотивувавши.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчинених ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченої, та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєних нею кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, умови життя обвинуваченої, її соціальне та матеріальне становище, стан її здоров`я, рівень культури та освіти, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , а саме, що вона не працює, заміжня, має на утриманні неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку лікаря психіатра, але з 24 грудня 2015 року перебувала на диспансерному обліку лікаря нарколога КП КНП «Вознесенська багатопрофільна лікарня» з діагнозом залежності від опіоїдів та була включена до програми ЗПТ метадоном, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів, раніше судима. При призначенні остаточного покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд застосував вимоги положень ч.1 ст.71 КК України, щодо призначення покарання за сукупністю вироків.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.ч. 2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута лише при призначенні ОСОБА_8 основного покарання у виді позбавлення волі на вказаний у вироку строк та додаткового покарання у виді конфіскації майна, що належить їй на праві приватної власності, належним чином його вмотивувавши.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченої, та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Також не знайшли свого підтвердження доводи захисника ОСОБА_9 , про те, що протокол обшуку від 30 жовтня 2018 року в домовоодінні обвинуваченого ОСОБА_11 є неналежним та недопустимим доказом.
Як слідує з положень ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а згідно ч. 2 цієї статті суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, п. 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду з порушенням його суттєвих умов.
Таким чином, допустимість доказу визначається виходячи, насамперед, із обставин його отримання і залучення до кримінального провадження, а умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного джерела, належним суб`єктом, в належному процесуальному порядку; належне оформлення (фіксування) джерела фактичних даних.
Колегією суддів встановлено, що обшук було проведено у відповідності з вимогами ст.234, 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді від 30 жовтня 2018 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, в присутності ОСОБА_20 та понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , при цьому проведена слідча дія була зафіксована за допомогою відеозапису, долученого до протоколу обшуку.
Підстав вважати, що докази, покладені судом в основу обвинувального вироку, не відповідають ст.ст. 85 та 86 КПК України в частині їх відповідності критеріям належності та допустимості, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не здобуто.
Окрім того, доводи захисника ОСОБА_10 щодо порушення права на захист обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , не заслуговують на увагу, оскільки, під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.
Всі досліджені судом та наведені у вироку докази є належними, допустимими та достатніми для доведеність винуватості ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Зазначений висновок суду першої інстанції зроблено з дотриманням ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, та оцінено відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.
Апеляційним судом не встановлено порушень, які б перешкодили суду всебічно розглянути матеріали кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .
Таким чином, істотних порушень вимог матеріального та процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку, органами досудового розслідування та судом не допущено, а тому немає підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , захисників: ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2021 року, відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий

Судді: