Справа № 178/1938/21
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2021 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2021 року за №0000153 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . не працюючого, освіта базова загальна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українця, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
УСТАНОВИВ:
На підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №208/7400/13 від 13 листопада 2013 року, про стягнення аліментів, видано виконавчий лист №208/7400/13 від 13 листопада 2013 року, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 23 вересня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 попереджений державним виконавцем про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів за невиконання рішення суду про стягнення аліментів. Однак, у подальшому ОСОБА_3 , будучи фізичною особою, працездатною особою, достовірно знаючи про обов`язок зі сплати аліментів на утримання дитини, всупереч ст.51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, участь в утриманні дитини не приймав, від виплати аліментів злісно ухилявся. Так, у період часу з січня місяця 2021 року по серпень 2021 року включно, ОСОБА_3 , працюючи не офіційно, виконуючі при цьому роботу різноробочого та отримуючи дохід, жодної виплати в рахунок сплати аліментів не зробив, участі у вихованні дитини не приймав та ніякої допомоги не надавав. Таким чином, ОСОБА_3 , злісно ухилявся від спати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого згідно довідки про заборгованість наданою Криничанським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 , у період часу з 01.01.2021 р. по 31.08.2021 р. включно, допустив заборгованість зі сплати аліментів у сумі 19 тисяч гривень, що перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 23 листопада 2021 року.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст..66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання позитивно, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст..ст.75,76 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).
При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання, призначивши іспитовий строк терміном 1 рік. У відповідності до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1