Справа № 305/460/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/888/20 за апеляційною скаргою прокурорки Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, - повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
В ухвалі суду першої інстанції вказується на те, що 31.03.2020 до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000250 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.04.2020 у справі призначено підготовче судове засідання, на яке учасники кримінального провадження не з`явилися. В ухвалі також зазначено, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно з яким частиною 1 статті 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Відповідно до частини 2 цієї ж статті кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Незакінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), кримінальне правопорушення відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України карається штрафом від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Водночас, суд при призначенні покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України повинен враховувати положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого за видом покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Виходячи з наведеного, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення (злочин) є кримінальним проступком. Підпунктом 5 пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону № 2617-VIII передбачено, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. В ухвалі також зазначено, що враховуючи те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 станом на 09.07.2020 не призначене до судового розгляду, наведені матеріали не відповідають вимогам закону тому, на переконання суду, у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, п. п. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.
Прокурор в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки 09.07.2020 підготовче судове засідання проведене без виклику учасників кримінального провадження, у тому числі і без участі прокурора. На підтвердження цього у матеріалах справи відсутні відомості про те, що учасників кримінального провадження належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду. Вищенаведені обставини унеможливили подати апеляційну скаргу своєчасно, у встановлений законом 7-денний строк. При цьому, прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню. Стверджує, що, всупереч вимогам ст. 314 КПК України суд провів підготовче судове засідання у кримінальному провадженні без участі прокурора, обвинуваченого та потерпілого. Також, на думку апелянта, судом прийнято необґрунтоване рішення про можливість проведення судового засідання без фіксування судового розгляду технічними засобами. При цьому, апелянт стверджує, що судом залишено поза увагою клопотання керівника місцевої прокуратури про відкладення усіх судових засідань у кримінальних провадженнях у період з 22.06.2020 по 31.07.2020. Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційний розгляд проводиться за відсутності обвинуваченого та потерпілого, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. При цьому, береться до уваги те, що обвинувачений та потерпілий належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги й від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їхньої неявки.
З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що така постановлена без участі прокурорки ОСОБА_6 , яка не повідомлена належним чином про час та місце підготовчого судового засідання. При цьому, з матеріалів кримінального провадження убачається, що такі не містять відомостей про час та місце отримання прокуроркою копії оскаржуваного судового рішення.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили прокурорці ОСОБА_6 подати апеляційну скаргу на ухвалу суду в передбачений кримінальним процесуальним законом семиденний строк, а тому, із урахуванням ст. ст. 21 та 117 КПК України, з метою недопущення порушення права апелянта на доступ до правосуддя, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, а клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а пропущений строк - поновленню.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.
Так, 01.07.2020 набрав чинності Закон України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно з яким частиною 1 статті 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Відповідно до частини 2 статті 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від 80 до 240 годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Отже, як обґрунтовано зазначено в ухвалі суду першої інстанції, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.
Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення змін з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Взявши до уваги те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 станом на 01.07.2020 не було призначене до судового розгляду, суд першої інстанції, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 для приведення у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно з підпунктом 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» набрав чинності 01.07.2020, тобто після направлення вищевказаного обвинувального акта до суду першої інстанції.
Таким чином, з огляду на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, а також з огляду на те, що процедура судового розгляду щодо злочину та кримінального проступку, відповідно до положень КПК України, мають істотні розбіжності і регламентовані різними главами КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що : суд провів підготовче судове засідання у кримінальному провадженні без участі прокурора, обвинуваченого та потерпілого; судом прийнято необґрунтоване рішення про можливість проведення судового засідання без фіксування судового розгляду технічними засобами; судом залишено поза увагою клопотання керівника місцевої прокуратури про відкладення усіх судових засідань у кримінальних провадженнях у період з 22.06.2020 по 31.07.2020, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України та не дають підстав для скасування судового рішення, у тому числі й із призначенням підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.
Істотних порушень вимог КПК України та неправильного застосування норм КК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали, у тому числі й із призначенням нового підготовчого судового засідання у суді першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Тому, апеляційна скарга прокурорки задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст.117, 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити прокурорці Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала прокурорка Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, - повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: