Справа № 489/514/22
Провадження № 1-кс/489/258/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

28 січня 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

СВ ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.01.2022 в Миколаївській області Миколаївського району, на автодорозі Т1501, в районі повороту на с. Прибузьке, за участю автомобіля «FORD RANGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , в результаті якої отримала тілесні ушкодження пасажир ОСОБА_6 .

28.01.2022 до суду надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 (здано до відділу поштового зв`язку 25.01.2022), про арешт автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з метою проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, проведення трасологічної експертизи та збереження як речового доказу.

Необхідність арешту майна обґрунтована тим, що вилучений в ході огляду автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 25.01.2022 визнаний речовим доказом й тому з метою його збереження, проведення експертиз необхідно накласти арешт на вказаний об`єкт.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна, ОСОБА_5 , проти накладення арешту на автомобіль для проведення необхідних експертиз у справі не заперечував. При цьому підтвердив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження пасажир ОСОБА_6 .

Вислухавши прокурора та власника майна, дослідивши матеріали клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053; копію протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схему до нього; пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; копію постанови про визнання речовим доказом; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 ), слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено достатність підстав вважати, що вилучене в ході досудового розслідування майно дійсно є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, тому з метою забезпечення його збереження для розслідування (зокрема для призначення та проведення судових експертиз) та закінчення даного провадження необхідно накласти на нього арешт.

При цьому на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000053 від 24.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1