ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1803/21 Справа № 190/226/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 000043 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саївка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 369 КК України та призначено покарання два роки обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, речовий доказ грошові кошти в сумі 2000 грн., купюрами номіналом по 500 грн., а саме № ФБ2894398, МВ9045920, УД7315998, СБ7603889 - конфісковано у власність держави.
Вирішено долю речових доказів у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 03 лютого 2021 року приблизно о 15 год. 43 хвл. на перехресті вул. Мірошніченко - 11 провулок в м. П`ятихатки Дніпропетровської області інспектором сектору превенції П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_9 спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 П`ятихатського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 в ході виконання службових обов`язків виявлено порушення Правил дорожнього руху України, а саме п. 8.7.3е та п. 2.1а Правил дорожнього руху України - проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_7 та встановлено відсутність при ньому посвідчення водія.
У подальшому ОСОБА_7 03 лютого 2021 року приблизно о 15 год. 48 хвл., перебуваючи неподалік від будинку № 118 по вул. Мамона в м. П`ятихатки Дніпропетровської області під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 386658 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП висловив інспектору сектору превенції П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_9 , який є службовою особою пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді 2000 грн. за те, щоб він, як службова особа, з використанням наданої йому влади та службового становища, не притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 34 000,00 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 369 КК України, суд першої інстанції не прийняв до уваги обмеження встановлені ч. 1 ст. 75 КК України, відповідно до якої звільнення осіб від відбування покарання з випробуванням, може бути застосовано судом крім випадків, засудження за корупційне кримінальне правопорушення, що призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, фактичні обставини кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому перегляду не підлягають.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме, за пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії, з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто за корупційне кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до примітки ст. 45 КК України, законодавцем визначено перелік статей, які відповідно до цього Кодексу є корупційними кримінальними правопорушеннями, до яких, також віднесено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369 КК України.
Таким чином, призначаючи покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції залишено поза увагою положення ч. 1 ст. 75 КК України щодо обмеження звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які вчинили корупційне кримінальне правопорушення, що в свою чергу призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для скасування судового рішення та ухвалення апеляційним судом нового вироку.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: застосування закону, який не підлягає застосуванню.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції враховує ступінь вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, колегія суддів враховує досудову доповідь, надану П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі на певний строк.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, слід призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 34 000,00 гривень, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.
Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, - в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 34 000,00 гривень.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4