УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001200 від 14.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, займаючи відповідальне становище, обіймаючи посаду голови Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області, перебуваючи тривалий час у неприязних відносинах, із місцевим мешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту - потерпілий), який обраний депутатом Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області, які виникли на ґрунті особистої неприязні та господарської діяльності у сфері сільськогосподарського виробництва, восени 2021 року, точну дату і час слідством не встановлено, вирішив підшукати особу з числа учасників антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях (далі по тексту учасник АТО), яка на його замовлення, за грошову винагороду заподіє шкоду здоров`ю потерпілого, що виражатиметься в порушенні фізіологічної функції його органів.
Для реалізації свого прямого умислу на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, усвідомлюючи, що виконавець замовлення повинен бути з іншої області, для забезпечення собі алібі та створення перешкод у розкритті злочину, ОСОБА_5 підшукав у вересні 2021 року, точну дату, час та місце слідством не встановлено - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні відомості якого з метою вжиття заходів безпеки змінено), будучи впевненим, що підшуканий ним виконавець є учасником АТО.
ОСОБА_7 , з метою запобігання вчинення кримінального правопорушення, не маючи умислу на виконання замовлення ОСОБА_5 , анонімну інформацію про яке він отримав використовуючи агентурні методи, повідомив правоохоронні органи про відомі йому обставини готування підозрюваним до вчинення кримінального правопорушення та став сприяти у викритті злочину, у тому числі приймаючи участь у негласних слідчих (розшукових) діях.
ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 , повідомив йому про виконання замовлення, а саме нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Будучи впевненим у виконанні свого замовлення та доведення свого прямого умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому до кінця, ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 узгоджену суму винагороди за виконання замовлення. Після передачі грошових коштів та отримання доказів про виконання замовлення, підозрюваного затримано правоохоронними органами.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 до кінця виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого прямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , тобто умисного тілесного ушкодженні, що спричинить втрату органом потерпілого його функцій, способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого, вчиненого на замовлення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку із його викриттям та виконанням замовлення під контролем правоохоронних органів.
08.11.2021 о 14.42 годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. В ході затримання ОСОБА_5 добровільно видав свої речі, які в подальшому вилучено, перелік яких міститься у клопотанні.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що вилучені під час затримання ОСОБА_5 речі та документи мають суттєве значення для кримінального провадження. Без їх отримання неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.
Оскільки на теперішній час досудове розслідування триває, по вилученим у ОСОБА_5 речам будуть призначені експертні дослідження, проведені огляди та по отриманій інформації орган досудового розслідування звертатиметься до слідчого судді з клопотаннями про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, в зв`язку з чим необхідно накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів та їх подальшого використання в доказуванні. У свою чергу, не застосування цього заходу може призвести до знищення, втрати або приховування вилученого майна та перешкоджати об`єктивному дослідженню та встановленню усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від прокурора та слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі та без участі ОСОБА_5 .

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава, мета, завдання та необхідність арешту частини майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Відповідно до матеріалів, долучених до клопотання, 08.11.2021 року ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України. Під час затримання були вилучені речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що частина тимчасово вилученого майна відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки мобільний телефон, документи, ключі, барсетка, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучені грошові кошти, а також грошові кошти, які містяться на банківських картках, могли призначатися як грошова вигода для виконання замовлення, пов`язаного із нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постанови про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження від 08.11.2021 року, відповідно до якої вилучені речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001200 від 14.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на зазначені речі та документи, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищевказаного майна, вилучені речі та документи можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вищевказані вилучені речі та документи.
В частині накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ; паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення в клопотанні та долучених матеріалах не було доведено необхідність накладення арешту на вказані документи.

3.3. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на частину вилученого майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні їх збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001200 від 14.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 08.11.2021 року у ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

- мобільний телефон «Sigma»: ІМЕІ-1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_3 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом 20 грн- ЮБ7158200; ЮА0613490; 2 купюри номіналом 50 грн УЗ4672696, ФБ7452188; 1 купюра номіналом 100 грн СВ8274350; 6 купюр номіналом 200 грн ЄЖ0141340, МА4473372; УН8708540; ТБ9237069; УС6517367; ТД3280389; 1 купюра номіналом 50 грн ТН0854400; 1 купюра номіналом 100 грн КС1668903; 1 купюра номіналом 10 грн ЦЕ1066568;

- медична довідка на ім`я ОСОБА_5 ;

- товарний чек на суму 8299 грн;

- амбулаторна картка на ім`я ОСОБА_5 ;

- видаткова накладна №3797;

- 2 банківські картки: «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ;

- посвідчення народного обранця № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_5 ;

- посвідчення члена громадського формування «ЗЕТ» на ім`я ОСОБА_5 ;

- технічний паспорт на автомобіль «Mazda CX-5», д/н НОМЕР_9 ;

- дві зв`язки ключів;

- барсетка шкіряна;

- довідка РНОКПП;

- 27 гривень монетами (2 шт 2 грн; 1 шт 5 грн; 2 шт 10 грн).

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1