Справа № 283/1458/21
Провадження №1-кп/283/159/2021
О К Р Е М А У Х В А Л А
16 листопада 2021 року м. Малин
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, має на утриманні 6 малолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, робітника ФОП ОСОБА_8 , відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимості,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В ході розгляду даного кримінального провадження встановлено, що 23 травня 2021 року близько 21 години, в будинку за місцем свого проживання, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи як привід виховну мету, умисно спричинив своєму малолітньому сину, ОСОБА_4 , 2013 р.н., тілесні ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , взявши потерпілого за праву руку, витягнув малолітнього ОСОБА_4 з кімнати будинку до коридору, де наніс потерпілому гумовим шлангом близько 5 ударів по задній поверхні тулуба (спині), завдавши тілесні ушкодження у вигляді синця та садна задньої поверхні тулуба, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 26.04.2019 ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме в умисному завданні потерпілому ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю, але не спричинили тілесних ушкоджень; відповідно до обставин справи, які визнані судом доведеними, 20.01.2019 ОСОБА_6 за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи нікчемний привід, умисно наніс 5 ударів тапком по голові малолітньому сину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та без розриву у часі 2 удари гумовим шлангом по правій нозі та сідниці потерпілого, завдавши останньому фізичного болю, що не спричинило завдання тілесних ушкоджень.

Згідно з характеристикою та довідкою №67, що видані Виконавчим комітетом Малинської міської ради 25.05.2021, ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 із співмешканкою ОСОБА_5 , мають семеро дітей (2005, 2011, 2013, 2014, 2016, 2018, 2020 р.н.), шестеро з яких спільні, працює на деревообробному підприємстві у с. Ялцівка, часто зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей, застосовує фізичну силу у вихованні дітей, не приділяє сім`ї належної уваги, не забезпечує дітей необхідними речами та продуктами.

Як встановлено судом зі слів законного представника потерпілого - ОСОБА_5 з 2013 року їхня сім`я перебуває на обліку у соціальних службам як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Крім періодичних перевірок і допомоги харчами, ніяких інших соціальних послуг та супроводу, сім`я не отримує. ОСОБА_6 зловживає спиртним. Коли перебуває у стані сп`яніння поводиться агресивно і щодо неї, і щодо дітей. Вона намагається захищати дітей від проявів агресії чоловіка, але й сама його боїться. Про те, що ОСОБА_6 побив її сина, вона не повідомила відповідні органи тому, що боялася ОСОБА_6 .
На підставі ст. 378 КПК України суд вважає за необхідне вжити заходів піклування про малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стаття 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

З метою забезпечення інтересів малолітнього потерпілого, ОСОБА_4 щодо безпечних умов проживання, фізичного, психічного розвитку, орган опіки та піклування зобов`язаний вжити заходів, в межах та у спосіб, що визначені законом.

Керуючись ст. 378КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Органу опіки та піклування Виконавчому комітету Малинської міської ради Житомирської областіз метою забезпечення інтересів малолітнього потерпілого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , вжити заходів, в межах та у спосіб, що визначені законом, щодо забезпечення дитині безпечних умов проживання, фізичного та психічного розвитку.

Про вжиті заходи повідомити суд.
Суддя ОСОБА_1