Справа №:755/2391/18
Провадження №: 1-кс/755/3685/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0015486 від 16.11.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Берестовець Борзнянського р-ну Чернігівської обл., громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
УСТАНОВИВ:

19 серпня 2021 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0015486, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2017, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: ОСОБА_5 16 листопада 2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин виходив з 3-го під`їзду багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де на сходах вищевказаного під`їзду зустрів наглядно знайомого йому сусіда ОСОБА_7 . В цей момент на тлі раптово виниклих неприязних відносин умисно завдав удар лівою рукою в голову ОСОБА_7 , після чого між останніми виникла штовханина.

В ході сутички між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 останній, діючи умисно, передбачаючи можливість настання шкоди здоров`ю потерпілого, схопив ОСОБА_7 руками за куртку та силою штовхнув його з парапету зазначеного під`їзду, від чого останній впав з висоти близько 1,5 метри та вдарився потиличною частиною голови об асфальт, тим самим ОСОБА_5 умисно спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Згідно висновку СМЕ № 042-64-2019 від 16.01.2019-08.02.2019, при проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при обстеженні та вивченні його медичної документації виявлено тілесне ушкодження, а саме - закриту черепно-мозкову травму: епідуральний крововилив потиличної ділянки лівої гемісфери головного мозку; перелом піраміди лівої суроневої кістки (з наявністю пухирців повітря на рівні крововиливу) з крововиливами у м`які тканини на рівні перелому, яка супроводжувалась асиметрією задніх рогів бокових шлуночків (справа більш ніж з ліва).

Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилось за рахунок ударної дії твердих предметів у строк, вказаний у описовій частині постанови слідчого, тобто 16.11.2017 року.

Судово-медичним критерієм оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження є критерії небезпеки для життя (перелом кісток склепіння черепа та явища стиснення речовини головного мозку), а тому виявлене тілесне ушкодження відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, відповідно п. п. 1.5, 2.1.2. та 2.1.3./б/в/ «Правил».

Відома морфологія комплексу ушкоджень у ділянці голови дозволяє розглядати та наголошувати на такому механізму:

- ударна дія тупим твердим предметом (рукою, взутою ногою) у ділянку лівої скроні, що супроводжувалося утворенням перелому кісток склепіння черепу та обумовило втрату рівноваги тіла потерпілого;

- надання тілу потерпілого прискорення обумовило падіння, з співударянням ділянкою потилиці о площину контакту (приземлення) та супроводжувалось утворенням крововиливів підоболонки головного мозку.

Тобто, з урахуванням вище викладеного, можна спростувати утворення комплексу ушкоджень у ділянці голови за рахунок мимовільного падіння на площину.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, про що свідчать рапорти працівників карного розшуку, згідно яких останні неодноразово відвідували місце проживання ОСОБА_5 , однак останній був відсутній за вказаною адресою; здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваному відомі адреси проживання останніх; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи схильність останнього до застосування насильства; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не прибувати за викликами слідчого для проведення слідчих дій.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, викладених у клопотанні. Зауважив, що на цей час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, зазначив, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування у зв`язку із чим було оголошено розшук останнього.

Захисник заперечував факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, зазначив, що підозрюваний проживав за іншою адресою і йому взагалі не було відомо про те, що він оголошений у розшук. З огляду на наведене, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши зміст клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0015486, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

18 серпня 2021 року ОСОБА_5 було затримано.

18 серпня 2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України від 17.01.2020 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_5 умисно вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 121 КК України, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведених слідчих дій, зокрема, проведення слідчого експерименту, допитів свідків, а також висновком експертизи, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, особу підозрюваного, вік, сімейний стан, стан здоров`я, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та конкретні обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також, беручи до уваги, що кримінальне правопорушення, пов`язане із насильством, може здійснити незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_7 .

Водночас заявлені прокурором ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний схильний до застосування насильства, та перешкоджання досудовому розслідуванню слідчий суддя вважає не доведеними та такими, що зводяться до припущень органу досудового розслідування, враховуючи, що підозрюваний є раніше не судимим, що не дає підстав стверджувати про схильність останнього до вчинення правопорушень, а досудове розслідування вже майже завершене, що свідчить про малоймовірність настання заявленого ризику.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, що співпадає із місцем реєстрації, враховуючи характер вчинення кримінального правопорушення, стадію досудового розслідування та процесуальну поведінку підозрюваного, вважаю наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці, але в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
У відповідності до ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , після чого звільнити.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- утримуватися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити до 18 жовтня 2021 року, але не більше строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1