Провадження №1-кс/523/3832/21
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

27 вересня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0001167 від 30.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_2 від 21.09.2021 року про арешт майна,

у с т а н о в и в:
23.09.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_2 надійшло клопотання про арешт майна, за яким 30.08.2021 року приблизно о 17:32 годині за адресою: м.Одеса, вул.Капітана Кузнєцова 95, у підозрюваного ОСОБА_3 виявлено 16 згортків з наркотичними речовинами.
Як слідує з клопотання, за матеріалами правоохоронних органів, СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0001167 від 30.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а у внесеному клопотанні прокурор ОСОБА_2 просить слідчого суддю накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події ділянки місцевості за адресою: м.Одеса, вул.К.Кузнєцова 95, - 15 згортків з порошкоподібною речовиною, мобільний телефон «ОРРО», білого кольору, експрес-тест «ІDenta» на виявлення вмісту метадону, 2 згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору.
В обґрунтування внесеного клопотання прокурор ОСОБА_2 посилається на те, що метою арешту вказаних речей та предметів є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
В силу ч.ч.1, 5 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За ст.132 вказаного Кодексу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо дізнавач, слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).
Згідно зі ст.171 наведеного Кодексу, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, наряду з іншим, повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Необхідно зауважити на тому, що ідентичне клопотання слідчого ОСОБА_4 від 31.08.2021 року про арешт майна у цьому кримінальному провадженні №0001167, було повернуто прокурору Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_2 за ухвалою слідчого судді від 02.09.2021 року, у зв`язку з їх невідповідністю клопотання вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, але викладені в цій ухвалі недоліки вказаним прокурором належним чином не усунуті, виходячи з нижчевикладеного.
Так, у внесеному клопотанні всупереч приписам ч.2 ст.171 КПК України вкотре належним чином не викладено значення цього майна для потреб кримінального провадження у конкретному випадку.
Одночасно слід зауважити на тому, що в порядку п.1 ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, а за п.2 ч.3 цієї ж норми закону, недопустимими доказами визнаються такими, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Так, проведений 30.08.2021 року в період часу з 19:54 до 20:12 години огляд місця події ділянки місцевості біля будинку №95 по вул.Капітана Кузнєцова в м.Одесі, з подальшим виявленням та вилученням відповідних предметів, уявляє собою неналежне процесуальне оформлення шляхом складання протоколу огляду місця події (замість обшуку особи) та отриманий з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про реалізацію органом досудового розслідування повноважень, не передбачених вказаним Кодексом, оскільки для проведення такого огляду органу досудового розслідування слід було керуватися ч.5 ст.236 КПК України.
Зокрема, згідно наявного в матеріалах клопотання витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001167, датою та часом внесення відповідних відомостей до реєстру є 18:11 година 30.08.2021 року, тоді як проведений слідчим ОСОБА_4 огляд місця події (обшук особи) відбувався в період часу з 19:54 до 20:12 годин того ж дня (тобто, після внесення відомостей в ЄРДР), що у контексті приписів ч.3 ст.214 КПК України є неприпустимим.
Тотожну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №755/6685/17 (постанова від 13.02.2020 року).
Слід відзначити, що дотримуючись положень ст.94 КПК України щодо оцінки доказів у сукупності та взаємозв`язку при прийнятті процесуального рішення, слідчий суддя розуміючи необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, вважає, що наведені вище обставини наряду з відсутністю в матеріалах клопотання процесуальних документів з докладним описом вилучених предметів, не уявляють достатніх підстав для розгляду цього клопотання по суті, адже в іншому випадку поставить під сумнів законність судового рішення та дотримання завдань і засад кримінального провадження під час досудового розслідування.
Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_2 клопотання про арешт майна є необґрунтованим й безпідставним, зміст якого до того ж не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, внаслідок чого й у контексті ст.ст.132, 172 цього ж Кодексу, слідчий суддя доходить висновку про повернення клопотання до вказаної прокуратури для усунення недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали.
Керуючись ст.ст.2-3, 8-9, 13, 26, 132, 167, 170-172, 277-278, 369-372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_2 та подане у кримінальному провадженні №0001167 від 30.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, про арешт майна, повернути вказаному прокурору.
Надати прокурору Суворовської окружної прокуратури м.Одеси строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1