№ 204/3268/21
№ 1-кп/204/214/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.02.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нікопольське Солонянського району Дніпропетровської області, освіта базова середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого:
- 11.05.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 187, 71 КК України, до 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 18.08.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187, 71 КК України до 7 років та 1 місяця позбавлення волі;
- 23.09.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, 70 ч.4 КК України, до 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 21.09.2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, 70 ч.4 КК України, до 7 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 03.12.2019 року по відбуттю строку покарання,
- 01.12.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 357 ч.1, 357 ч.3, 70 КК України, до 4 років позбавлення волі;
- 11.01.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 22.02.2021 року приблизно о 12.45 годині, знаходячись на алеї поблизу будинку № 26, розташованого по пр. Пушкіна в м. Дніпро, повторно, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, представився співробітником поліції та попросив у малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон, належний потерпілому ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що вказаний мобільний телефон є викраденим.
Після чого, малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи введеним в оману, довіряючи ОСОБА_5 , та не підозрюючи про його злочинний корисливий намір, передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки Xiaomi Mi 9 6Gb/128 Gb Ocean Blue, s/n: НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 7 060 гривень, в якому знаходилася картка мобільного оператора НОМЕР_4 , що не має матеріальної цінності, належним його батькові потерпілому ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, шляхом обману та зловживання довірою малолітнього, з корисливих мотивів, утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 7060 грн.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфікуються як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Суду підтвердив, що 22.02.2021 року приблизно о 12.45 годині, знаходячись поблизу будинку № 26, розташованого по пр. Пушкіна в м. Дніпро, він підійшов до малолітнього ОСОБА_6 , представився працівником поліції та попросив вказаний мобільний телефон, який нібито був викрадений. Коли хлопець віддав йому телефон, він покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на суму 7 060 гривень.
Про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок, виходячи з наступних доказів: протоколу огляду, яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення від 23.02.2021 року (а.с.к.п.8-9); протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.03.2021 року, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав на фото обвинуваченого ОСОБА_5 , який заволодів його мобільним телефоном (а.с.к.п.68-70); висновку судової товарознавчої експертизи № 1198 від 29.03.2021 року, згідно якої встановлено вартість мобільного телефону, яким заволодів обвинувачений (а.с.к.п.51-55).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивної соціальної характеристики не має.
Обвинувачений свою вину визнав повністю, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання. Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
Суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення не встановлено, крім того у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Крім того, необхідне остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, бо останній вчинив зазначене кримінальне правопорушення до постановлення останнього за часом вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2022 року.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Підстави для стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого на користь держави відсутні, оскільки експертне дослідження проведене за рахунок замовника.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене менш суворе покарання за цим вироком у виді одного року позбавлення волі, більш суворим покаранням у виді чотирьох років позбавлення волі, призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 03 жовтня 2021 року, відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01. 2022 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Речовий доказ: DVD-R диск сірого кольору марки «Maximus», з фотознімками та відеозаписами з камер відеоспостереження за 22.02.2021 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1