Провадження №1- кс/712/6488/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 18.01.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ямпіль, Білогірського району, Хмельницької області, з вищою освітою, працюючого на посаді лікаря-анестезіолога з ліжками інтенсивної терапії в КНП «Перша Черкаська міська лікарня», інваліда 2 групи, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2021 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000164 від 18.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Згідно даних досудового розслідування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи медичним працівником, обіймаючи відповідно до наказу № 124-а від 25.09.2003 та наказу № 51 від 29.01.2019 посади завідувача відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, лікаря-анестезіолога КНП «Перша Черкаська міська лікарня», в порушення вимог: ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», згідно якої лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому цими Основами порядку, обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта; п.п. 4.1, 4.13, 4.18, 4.26, 4.28, 4.29, 4.30 «Посадової інструкції завідувача відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії КНП «Перша Черкаська міська лікарня» від 05.08.2010, відповідно до яких: завідувач відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії забезпечує надання якісної медичної допомоги населенню, несе відповідальність за стан роботи відділення та рівень медичного обслуговування хворих, контролює виконання посадових обов`язків медичним персоналом відділення, організовує і забезпечує своєчасне обстеження та лікування хворих на рівні сучасних досягнень медичної науки і практики, організовує комплекс заходів з проведення реанімаційних заходів інтенсивної терапії хворим з порушенням життєво важливих функцій, систематично проводить обходи хворих, вносить корективи в план обстеження та лікування, постійно контролюю своєчасне, обґрунтоване встановлення діагнозу, проводить клінічний розбір тяжких і діагностично складних хворих, при необхідності приймає рішення про виклик консультантів, доповідає про них начмеду лікарні; п. 7 «Інструкції про прийом хворих в КНП «Перша Черкаська міська лікарня», затвердженої наказом № 51 від 28.01.2014, згідно якого хворі, що поступили в приймальне відділення оглядаються профільним лікарем, проводяться необхідні консультації; п.п. 3.2, 3.3 наказу «Про організацію планової та ургентної консультативної допомоги в КНП «Перша Черкаська міська лікарня» № 261 від 31.12.2020, згідно яких завідувачам відділеннями закладу перед викликом обласних спеціалістів скликати консиліум лікарів за участю медичного директора та визначати мету консультації, в ургентних випадках для викликів обласних спеціалістів забезпечити огляд-консиліум чергових лікарів (не менше 2-х), медичного директора або чергового адміністратора (у вихідні та святкові дні) з обов`язковим оформленням в медичній карті стаціонарного хворого, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення при наданні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичної допомоги, що спричинило тяжкі наслідки для потерпілої за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії КНП «Перша Черкаська міська лікарня» по вул. Дахнівська, 32 в м. Черкаси, куди 16.01.2021 після госпіталізації була поміщена ОСОБА_7 , без належних підстав перейнявши на себе повноваження її лікуючого лікаря, оскільки згідно даних медичної карти ним був призначений завідувач відділення мініінвазивної хірургії ОСОБА_8 , провів огляд хворої, встановив попередній діагноз: «поліорганна недостатність, зумовлена системною запальною відповіддю, ТЕЛА? ДН, ГПН в стадії оліго-анурії, гострою печінковою недостатністю гіпопротеїнемією, тромбоцитопенією, інтоксикаційним синдромом, постковідними розладами» та визначив план лікування. В подальшому, ОСОБА_5 не проконтролював виконання своїх посадових обов`язків лікарем-анестезіологом відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії ОСОБА_9 , дії якого 17.01.2021 при проведенні катетеризації центральної вени ОСОБА_7 призвели до ушкодження правої підключичної вени останньої, що спричинило тяжкі наслідки для хворої, оскільки ним не було вжито будь-яких заходів по виявленню можливої кровотечі у потерпілої. Після цього, ОСОБА_9 одноосібно залучив для надання консультативної допомоги при лікуванні ОСОБА_7 лікаря торакального хірурга з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради». На наступний день 18.01.2021 ОСОБА_7 була переведена до КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», де через три години померла.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/18 від 15.07.2021, причиною смерті ОСОБА_7 є ускладнення оперативного втручання з приводу протезування молочних залоз у вигляді важкого сепсису, синдрому системної запальної відповіді інфекційного походження з гострою недостатністю внутрішніх органів у поєднанні із ушкодженням правої підключичної вени. При госпіталізації ОСОБА_7 до КНП «Перша Черкаська міська лікарня» не було визначено лікуючого лікаря, а медична допомога їй надавалася майже виключно лікарями-анестезіологами, що не відповідає пункту 7 «Інструкції про прийом хворих в КНП «Перша Черкаська міська лікарня» та по організації надання їм медичної допомоги», залучення невідкладного консультанта (лікаря торакального хірурга) проводилося з недотриманням вимог наказу КНП «Перша Черкаська міська лікарня» № 261 від 31.12.2020 «Про організацію планової та ургентної консультативної допомоги в КНП «Перша Черкаська міська лікарня». Одноосібне ведення лікування ОСОБА_7 лікарем-анестезіологом, завідувачем відділенням ОСОБА_5 без залучення лікаря-хірурга, а також дії лікаря-анестезіолога ОСОБА_9 , що призвели до ушкодження підключичної вени перебувають у опосередкованому (не прямому) причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 . До того ж, лікарями ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не було вжито будь-яких заходів по виявленню можливої кровотечі внаслідок ушкодження підключичної вени. У відповідності до пунктів 1.3 та 2.1.1 Правил судово-медичної визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» ушкодження підключичної вени, що ускладнилося розвитком кровотечі та гемотораксу, належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Медична допомога ОСОБА_7 в умовах КНП «Черкаська обласна лікарня Чер¬каської обласної ради» (встановлення діагнозу, діагностика та призначення лікування) надавалася вірно, але вже не могла вплинути, або ж навіть забезпечити можливість на збереження її життя.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку слідчого, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий у клопотанні зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує, обґрунтовується тим, що в разі необрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.

- ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що частина свідків та підозрювані є колегами по роботі, у зв`язку з чим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний на даний час продовжує свою медичну діяльність.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий за погодженням із прокурором звернувся з указаним клопотанням до слідчого судді.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали, просили таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на відсутність будь-яких ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що 18 січня 2021 року до ЄРДР внесено відомості за ч.1 ст. 140 КК України, відповідно до яких 18.01.2021 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали по факту того, що 18.01.2021 у відділенні неврології Черкаської обласної лікарні померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з попереднім діагнозом тромбоемболія легеневої артерії? Сепсис? Поліогранна недостатність, яку було доставлено 18.01.2021 з КНП Перша Черкаська міська лікарня, де 16.01.2021 їй проводили операцію.

09 грудня 2021 року слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, указує на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків інших підозрюваних з метою зміни їх показів.

Оцінюючи зазначені слідчим ризики в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання не доведено, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце роботи та постійне місце проживання, що свідчить про його сталі соціальні зв`язки за місцем проживання.

Крім того, ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не зазначено, на покази яких саме конкретно свідків, показання яких мають суттєве значення для вирішення справи, може вплинути ОСОБА_5 , враховуючи ту обставину, що допит усих свідків вже проведено.
Також, жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення слідчому судді не надано.

З огляду на викладене, оскільки прокурором не доведено ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 необхідно відмовити. Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого та/або прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193, 194, 369 372, 376 КПК України, слідчий судя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Зобов`язати підозрюваногоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною першою вимогою до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 та/або прокурора Черкаської окружної прокуратури
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1