У Х В А Л А

23.09.2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши питання щодо запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор відкликав раніше подане клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання та просив продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування необхідності застосування цього запобіжного заходу прокурор послався на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема про ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ризик знищення, приховання та/або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованих злочинів. Потерпілий ОСОБА_6 та представники потерпілих в судовому засідання підтримали клопотання прокурора та просили суд його задовольнити. У свою чергу, обвинувачений та його захисник просили суд пом`якшити домашній арешт, заборонивши залишати житло лише у нічний час.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд дійшов таких висновків.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2021р. до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24.09.2021 року включно.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч. 3 ст. 146 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.
Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.
Оцінка обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 23.09.2021 року стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту. Із змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох злочинів, а саме: незаконному позбавлені волі та викрадені людини, вчиненому щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, яке супроводжувалося заподіянням потерпілим фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого (ч. 3 ст. 146 КК України); у вчиненні катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань шляхом мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих вчинити дії, що суперечать їх волі отримати від них відомості та визнання, здійсненого за попередньою змовою групою осіб (ч. 2 ст. 127 КК України). Санкція ч. 3 ст. 146 КК України відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

На думку суду, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшився і не відпав та полягає у вірогідності переховування від суду з метою уникнення покарання у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, хоча останній є мінімальним. Водночас, наявність ризику знищення, приховання та/або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та що, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурором не доведено. Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Про обрання відносно нього особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до ОСОБА_4 особистого зобов`язання не забезпечить його належної поведінки і не зменшить наявність ризиків, не зможе перешкодити їх реалізації. Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити строк домашнього арешту відносно обвинуваченого. Водночас, зважаючи на тривалість його застосування, процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду і належне виконання ним покладених обов`язків, суд дійшов висновку про зміну умов домашнього арешту, а саме заборонити обвинуваченому залишати житло лише у період з 21.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 196, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період з 21.00 год. до 06.00 год. наступної доби.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками особисто або через інших осіб, а також іншими підозрюваними, обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні. Ухвала про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє до 20 листопада 2021 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік обвинуваченого і повідомити про це суд.

Копію ухвали про призначення судового розгляду видати учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.09.2021 року об 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1