Справа № 282/1181/21
Провадження № 1-кс/282/411/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року

смт. Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на дії слідчого по незаконному вилученню майна,-

ВСТАНОВИВ:
24 вересня 2021 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на дії слідчого по незаконному вилученню майна.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що остання підлягає поверненню для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частина 1 ст.167 КПК України, дає визначення тимчасового вилучення майна, під яким розуміється фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. При цьому таким тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Умови припинення тимчасового вилучення майна передбачені статтею 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Разом з тим, заявником до скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що зазначене в скарзі майно було вилучене, та що таке майно є тимчасово вилученим майном, або на нього накладався арешт. Не надано також буд-яких документів, які б підтверджує, що ОСОБА_3 є володільцем тимчасово вилученого майна, що дає йому передбачених КПК України прав на звернення до слідчого судді із даною скаргою.

Відсутні докази, щодо звернення заявника до слідчого про повернення такого майна, а також докази, у випадку накладення арешту, що свідчать про те, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скарга подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи, що заявником не надано доказів, які обґрунтовують дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання подано без додержання вимог КПК України, розгляд його по суті не представляється можливим, а тому повертає його для усунення недоліків заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. 22, 26, 167, 171-174, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах власника майна ОСОБА_3 на дії слідчого по незаконному вилученню майна - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1