Провадження № 1-кс/686/8013/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 cерпня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 17 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000122 від 05.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 3661 КК України. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0000122, є передчасною, незаконною та необґрунтованою. Так, слідчою не було дано оцінки електронним деклараціям ОСОБА_5 , у яких останній декларував: у 2015 право власності в розмірі 33,3% на кв. площею 60 кв.м. в смт.Тростянець, а у 2016-2018 роках право власності у квартирі в розмірі 100% часток, з 2019 року право власності на означену квартиру не декларувалося.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у скарзі зазначив, що просить провести розгляд у його відсутності.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000122, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як встановлено, оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 17 грудня 2020 року. Вказану постанову ОСОБА_3 отримав 22 липня 2021 року, зі скаргою на означену постанову скаржник звернувся до суду 30.07.2021 року, про що свідчить відповідний штемпель на поштовому конверті про прийняття поштового відправлення.

За таких обставин вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого скаржником не пропущений, оскільки після фактичного отримання ним її копії скаржник зі скаргою звернувся у встановлені законом строки.

ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000122 від 05.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 3661 КК України.

У кримінальному провадженні розслідувалися обставини заволодіння заступником начальника Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 квартирою, яка перебувала у комунальному житловому фонді та належала громаді м. Ладижин, а також подання недостовірних відомостей до електронних декларацій за 2015-2017 роки щодо належного йому майна, а саме квартири у смт. Тростянець Вінницької області.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 17 грудня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 3661 КК України.

Однак, мотивуючи постанову, слідча зазначила, що ст.3661 виключено із КК України на підставі Закону України № 1074-IX від 04.12.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». При цьому висновок про закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 2 ст. 284 КПК України (набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою) відсутній.

Таким чином, постанова є суперечливою за своїм змістом, оскільки зазначаючи у постанові про закриття кримінального провадження про виключення ст.3661 із КК України, у резолютивній частині слідча вказує на іншу підставу закриття кримінального провадження, а саме відсутність складу кримінального правопорушення. Однак, будь-яких слідчих дій, спрямованих на з`ясування обставин декларування ОСОБА_5 недостовірних відомостей у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та наявність або відсутність у зв`язку із цим в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, не провела.

Тоді як у матеріалах кримінального провадження містяться декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, з аналізу яких слідує, що: у декларації за 2015 рік ОСОБА_5 задекларував право власності на 33,33% кв. площею 60,0 кв.м. у смт. Тростянець Вінницької обл.; згідно із деклараціями за 2016 та 2017 роки задекларував право власності на 100% кв. площею 60,0 кв.м. у смт. Тростянець Вінницької обл.

Принагідно слід зазначити, що у постанові слідча послалася на показання допитаного як свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що станом на 2012-2013 будь-яке житлове приміщення, зокрема квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності в останнього не перебувала.

Однак протокол допиту ОСОБА_5 не містить жодних відомостей про мотиви, мету та підстави зазначення ним у деклараціях за вказаний період завідомо недостовірної інформації щодо наявності житла на праві власності у смт. Тростянець Вінницької обл.

А тому висновок про відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3661 КК України, не відповідає встановленим обставинам справи.

За таких обставин, прихожу до переконання, що постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 17 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000122 від 05.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 3661 КК України, є такою, що не відповідає дослідженим обставинам справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 17 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000122 від 05.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 3661 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1