н/п 1-кп/953/1142/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. . Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001762 від 27.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001762 від 27.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2021 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 25.12.2021 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, захисник заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу. Просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з тримання під вартою, посилаючись при цьому, що ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає, також, має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає разом з цивільною дружиною та двома дітьми, має на утриманні двох дітей від попереднього шлюбу, мати обвинуваченого є пенсіонером та ветераном праці.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому з наступних підстав.
Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе, а тому, суд залишає ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк його дії.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, злочинами проти громадської безпеки, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, тому суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились.
З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти громадської безпеки, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому продовжує йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений КПК України та відхиляє доводи захисту про обрання іншого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та соціального стану обвинуваченого, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя визначає суму застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн, оскільки зазначений розмір здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто 20.02.2022 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить, що становить 181 600 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674, справа № 953/24305/21, обвинувачений ОСОБА_6 , платник (прізвище, ініціали).
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду.
Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Встановити строк дії даної ухвали до 20.02.2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя -