Справа №477/1896/21
Провадження №1-кп/477/228/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Миколаївського ( в минулому Жовтневого) району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2021 року, приблизно о 22.00год, більш точного часу встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_3 прийшов до місцевого магазину ФОП « ОСОБА_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де під навісом біля входу побачив свого сина потерпілого ОСОБА_6 , який сидів за столом та вживав спиртні напої. На пропозицію обвинуваченого піти з ним додому, потерпілий відмовився у грубій формі, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого на грунті раптово виниклих неприязних відносин з`явився протиправний умисел, направлений на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в той час, коли потерпілий намагався підвестись зі стільця, обвинувачений штовхнув його долонями обох рук в область грудної клітини, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця передньої поверхні грудної клітини справа. Від зазначеного поштовху потерпілий знову присів на стілець, обпершись спиною об металевий паркан навісу позаду нього. Продовжуючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому, обвинувачений наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область його правої брови, в результаті чого спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді лінійного садна обличчя. Після чого обвинувачений та потерпілий відійшли на декілька метрів від магазину, де обвинувачений, стоячи навпроти потерпілого, наніс останньому ще один удар кулаком правої руки в область правої брови, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді лінійного садна обличчя.

Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 13 липня 2021 року наніс своєму синові потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження біля магазину ФОП « ОСОБА_5 » в с. Шевченкове Миколаївського ( в минулому Вітовського) району Миколаївської області. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, відповідно до надісланої на адресу суду заяви просив справу слухати у його відсутність, зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в умисному спричиненні потерпілому легких тілесних ушкоджень та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив кримінальний проступок, на підставі ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, офіційно не працевлаштований, характеристика за місцем проживання негативних даних не містить, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, вину у вчиненому визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, у максимальних межах цього виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 125 КК України, вважаючи саме такий вид покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1