Справа № 490/7334/21
н/п 1-кп/490/643/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, з не повною середньою освітою, офіційно неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.10.2015 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 18.12.2019 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч., 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, 14.09.2021 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі (вирок не набрав законної сили), -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3
28.07.2021, ОСОБА_3 , близько 16:00 год., перебував за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де у останнього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих дверей із рамою, що зберігались на технічному поверсі зазначеного будинку та належать ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , перебуваючи на 9 поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, скориставшись тим, що його злочинні дії не помітні для оточуючих, діючи умисно, повторно, своїм ключем відімкнув навісний замок технічного поверху та шляхом вільного доступу викрав металеві двері із рамою, вартістю 2800,00 гривень, заподіявши при цьому матеріальний збиток ОСОБА_5 на вказану суму.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що полягає у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Враховуючи, що в судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 статті 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визначивши обсяг та порядок дослідження доказів такий як, допит обвинуваченого, дослідження документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту ОСОБА_3 суду надав показання, що дійсно, шляхом вільного доступу до технічного поверху у будинку за місцем мешкання, витягнув металеві двері з рамою, та розпорядився ними на власний розсуд, у скоєному розкаюється.
Даючи оцінку показанням ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Приймаючи до уваги показання, надані суду обвинуваченим, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, що полягає у як таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно доведена.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Досліджуючи відомості про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не знаходиться, за довідкою-характеристикою на профілактичних обліках у відділенні поліції не перебував та не перебуває, згідно листа центру пробації з ОСОБА_3 проводились профілактичні бесіди, щодо недопущення скоєння ним повторних злочинів, та за систематичне порушення ним громадського порядку.
Обставиною, яка, відповідно до статті 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 судом визнано щире каяття.
Обставин, які, відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, за сукупності наведених вище обставин, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.
Крім того, зазначене кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив у період невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.12.2019, таким чином доцільно, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднанняневідбутої частини покаранняза попереднім вироком.
Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2021 року за яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст . 185 КК України та призначено остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років позбавлення волі, суд не приймає до уваги, оскільки зазначене рішення не набрало законної сили на момент винесення даного вироку.
На підставі зазначеного, суд ввважає, що призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/11020-ТВ від 17.08.2021 сума витрат складає 1372,96 грн. та №СЕ19/115-21/11019-ТВ від 27.08.2021 сума витрат складає 1372,96 грн., відповідно до вимог статті 124 КПК України, належить стягнути з обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.12.2019, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/11020-ТВ від 17.08.2021 сума витрат складає 1372,96 грн. та №СЕ19/115-21/11019-ТВ від 27.08.2021 сума витрат складає 1372,96 грн., всього на загальну суму 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 коп.
Речові докази:
- металеві двері із рамою, коричневого кольору повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суд у після його проголошення негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1