В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002655 від 15.09.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого не офіційно до затримання різноробочим на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 27.03.2001 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140, ч. З ст. 140, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

- 31.12.2003 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

-11.12.2007 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 189 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-18.09.2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 1275 грн.;

-16.05.2017 року Роменським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 4 місяці арешту;

-22.11.2017 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців 5 днів позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду Сумської області від 22.06.2018 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

-14.07.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-23.12.2020 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-02.02.2021 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, (31.03.2021 року звільнений із Сумського СІЗО у зв`язку з відбуттям покарання);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого не офіційно до затримання вантажником, без місця реєстрації, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 24.01.2003 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 13.05.2009 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

-16.11.2009 року Зарічним районним судом м. Суми за 'ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-04.04.2013 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту; -21.06.2013 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 71, 72 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;

-02.11.2015 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-09.08.2016 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-21.12.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-05.07.2019 року Ковпаківським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-19.12.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

-30.07.2020 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі;

-18.11.2020 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі;

-28.12.2020 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі (26.02.2021 року звільнений із Сумського СІЗО у зв`язку з відбуттям покарання);

- 09.07.2021 року Подільською окружною прокуратурою м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України направлено обвинувальний акт до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2021 року приблизно об 11 год. 35 хв., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , будучи раніше судимими, на шлях виправлення не стали, перебували за адресою: АДРЕСА_4 , де у останніх виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який перебував у потерпілого ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до потерпілого ОСОБА_10 , та скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, вчинили таємну крадіжу мобільного телефону марки «Vivo» бірюзового кольору (морська хвиля) в прозором чохлі imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 зі вставленими сім-картками оператора Київстар НОМЕР_3 та оператора «Лайфсел» НОМЕР_4 вартістю 3200 грн., що перебував в нагрудній кишені жилетки, яку ніс на плечі потерпілий ОСОБА_10 .

Завершивши свої злочинні дії, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 зберігаючи при собі вище вказаний мобільний телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 завдали ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 3200 грн. 00 коп.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (відповідно до постанови ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

Так, обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та надав пояснення, з яких вбачається, що 15 вересня 2021 року він приїхав в місто Київ в судове засідання, яке проходило в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва по вул. Сергієнка, 3. Він здзвонився із другом ОСОБА_7 , щоб він допоміг знайти приміщення суду. Засідання було призначено на 11 годину. Після засідання вони разом пішли на ярмарку, що проходила на вулиці поряд з приміщенням суду. Він хотів купити сувенір. На ярмарку вони далеко не відходили один від одного, були поруч, ходили дивились. Потім, він запропонував вийти дворами з ярмарку та зайшли у двір де ОСОБА_14 пішов у туалет в кущі. Після цього до них підбігли два працівники поліції. Поліцейський схопив його гаманець, та сказали що він викрав телефон. Їх затримали до 17 години під будинком поки не приїхала оперативна група та слідчий. Вказав, що не вчиняв крадіжку. З Варухою вони знайомі дуже давно, разом ходили у садок та школу. Проживали в одному мікрорайоні. Спільних судимостей не мають. Обшукували їх ще до прибуття слідчо-оперативної групи. Варуху завели за будинок, а його обшукали, потім їх з ОСОБА_15 поміняли місцями. Відомо що ОСОБА_16 скоїв крадіжку телефона, про це він повідомив йому пізніше.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та надав пояснення, з яких вбачається, що 14 вересня 2021 року йому подзвонив приятель ОСОБА_17 , попросив зустрітися наступного дня та допомогти йому доїхати до приміщення Дніпровського суду, оскільки він не знає ОСОБА_18 . Судове засідання було призначено 15 вересня на 10 годину, проте його відклали, а тому вони пішли на ярмарку поряд із судом. Коли ходили по ярмарку, він побачив чоловіка, який ніс на плечі безрукавку, що була вивернута та щось було у кишені. Підійшовши до вказаного чоловіка він дістав з кишені жилетки телефон бірюзового кольору, після чого вони з ОСОБА_19 направилися у двори будинків поряд із ярмарком. Вказав, що він сам викрав телефон. ОСОБА_19 не бачив як він викрав телефон у потерпілого та він ОСОБА_19 нічого не повідомляв про це. Телефон він вимкнув коли йшов з ярмарки та пішов у туалет, відійшовши у кущі. Далі до них підійшли двоє працівників поліції, один з яких був біля нього, інший біля ОСОБА_19 . До нього відразу було застосовано кайданки, які зняли в райвідділку. Телефон було вилучено у нього з барсетки.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_8 та часткове визнання вини ОСОБА_7 , вина ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в повній мірі доведена показаннями потерпілого та свідків безпосередньо допитаних в судовому засіданні.

Так, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_10 надав у суді показання, з яких вбачається, що 15 вересня 2021 року був ярмарок на проспекті Соборності на якій він був разом із ОСОБА_20 . Він відчув, що немає його телефону марки «Vivo» бірюзового кольору з сімкартами операторів «Київстар» та «лайфселл». Телефон до крадіжки знаходився у жилетці в кармані, який не закривається, але дуже глибокий, вказану жилетку він ніс на плечі. Моменту крадіжки він не бачив, пригадав лише що відчув поштовх в спину та коли обернувся, побачив чоловіка у масці та звернув увагу на очі. Коли помітили зникнення телефону, його товариш дзвонив йому на телефон, але той був поза зоною досяжності. Після цього він подзвонив до поліції. Затриманих він не бачив. Його працівники поліції допитували з одної сторони будинку, затримані були з іншого боку будинку. Опізнав одного із затриманих ( ОСОБА_19 ). Через два тижні телефон йому повернули в поліції.

Будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_21 надав показання з яких вбачається, що 15 вересня 2021 року він, працюючи поліцейським, перебував з колегою по проспекту Соборності на ярмарку, де проводив превентивно-розшукову роботу. Там вони побачили двох чоловіків (обвинувачених), які підійшли до потерпілого. Якименко підійшовши до потерпілого та поштовхом в плече витягнув у нього телефон бірюзового кольору. Після цього обвинувачені вийшли з ярмарку та пройшли метрів 70 у двори будинків поруч. Він з напарником підійшли до підозрюваних осіб, представилися та запитували у них чи крали телефон, на що ОСОБА_19 визнав провину, а Варуха мовчав. Зазначив, що бачив момент передачі викраденого телефону від ОСОБА_19 до ОСОБА_15 та саме у останнього слідчо-оперативна група вилучала телефон. Зазначив, що він безпосередньо бачив подію та не втрачав обвинувачених із поля зору.

Будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_22 надав показання з яких вбачається, що 15 вересня 2021 року він будучи поліцейським з колегою працював у Дніпровському районі м. Києва на ярмарку по вул. Соборності. Там вони помітили двох підозрілих чоловіків, які нічого не купляли, а спостерігали за речами людей. Один був вищим, інший нижчим. Той, що вище зростом чоловік ( ОСОБА_19 ) штовхнув ззаду потерпілого, який в цей час щось купляв та після цього він зрозумів, що відбулося викрадення. Вони з напарником прослідували за вказаними підозрілими особами в двори будинків поруч та зупинили їх, представившись та запитавши чи є в них речі, які їм не належать. Один із них (Варуха) повідомив, що є телефон, після чого вони викликали слідчо-оперативну групу. У обвинуваченого, що був з сумкою через плече ( ОСОБА_15 ) виявився викрадений у потерпілого мобільний телефон, який він добровільно видав коли приїхала слідчо-оперативна група.

Будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_23 надав показання з яких вбачається, що він із потерпілим ОСОБА_24 перебували на продуктовому ярмарку на проспекті Соборності 15 вересня 2021 року до 12 год, точного часу не пам`ятає. Коли йшли додому, звернули увагу що немає телефону потерпілого. Він подзвонив потерпілому на телефон, проте телефон був вимкнений, після цього вони подзвонили у поліцію, повідомили що є підозра що телефон викрадений. Потерпілий сказав, що він згадав, що його штовхнули, скоріш за все це було в момент крадіжки, оскільки на ярмарку було багато людей. Обвинувачених він не бачив. Хвилин через 15 їм зателефонували працівники поліції та повідомили що затримали двох підозрюваних хлопців.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про відмову від допиту свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , яке з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України судом задоволено.

Також вина ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом, у порядку ст.ст. 358, 359 КПК України матеріалами кримінального провадження, наданими прокурором для приєднання до матеріалів справи, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, в системному зв`язку з показаннями потерпілого та свідків, які суд сприймав безпосередньо, а саме:

- рапортом старшого оперуповноваженого ОПВ УКР ГУНП у м. Києві ОСОБА_21 від 15.09.2021 року, згідно якого він 15.09.2021 року працюючи у складі оперативно-пошукової групи разом із оперуповноваженим ОСОБА_22 по відпрацюванню та розкриттю злочинів на території Дніпровського району міста Києва, близько 11 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, вул. Соборності, 16 ними було затримано ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в якого було при двох понятих вилучено мобільний телефон марки «VIVO» вартістю 3200 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 , чим завдали потерпілому матеріальної шкоди (Т. 1 а.к.п. 153);

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.09.2021 року, згідно якого від ОСОБА_10 було прийнято усну заяву, що 15.09.2021 року приблизно об 11 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, проспект Соборності, 14-16, на ярмарці виявив відсутність мобільного телефону «VIVO» вартістю приблизно 3200 грн. ( Т.1 а.к.п. 154-157);

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 15.09.2021 року, згідно якої мобільний телефон марки «VIVO», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 в корпусі кольору «Морська хвиля», який вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (Т. 1 а.к.п. 158);

- протоколом огляду вилучених речей від 18.09.2021 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється спецпакет прозорого кольору SUD2093366 запечатаний, при відкритті якого було виявлено мобільний телефон бірюзового кольору в прозорому чохлі. При огляді мобільного телефону марки «VIVO 2015» на задній кришці телефону знаходиться наклейка білого кольору з написами імею та назви мобільного телефону - імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 . SN: НОМЕР_5 2GB+32GB. Пошкоджень при огляді мобільного телефону виявлено не було (Т. 1 а.к.п. 159-160);

- протоколом огляду місця події від 15.09.2021 року, закінченого о 16 годині 00 хвилин, з якого вбачається, що місцем проведення огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована за адресою: м. Київ, проспект Соборності, 14. Огляд проводиться на проміжку між будинками 14 та 16. На вказаній ділянці місцевості розміщуються торгівельні палатки ринку. Також було встановлено, що поміж будинками №14 та №16 наявна арка для руху пішоходів. Також під час проведення ОМП було встановлено, що у двері зазначених будинків наявна камера відеоспостереження (Т.1. а.к.п. 161-167);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2021 року, де потерпілий ОСОБА_10 під номером «3» впізнав особу, яка викрала мобільний телефон марки «VIVO», ним виявився ОСОБА_8 (Т.1 а.к.п. 169-171);

- розпискою ОСОБА_10 від 27.09.2021 року, згідно якої він отримав від слідчого мобільний телефон марки «VIVO» бірюзового кольору (Т.1. а.к.п. 172);

- протоколом особистого обшуку затриманої особи від 15.09.2021 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_8 одягнений у спортивну куртку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, кросівки чорного кольору, сумка барсетка через плече чорного кольору, медична маска. Під час обшуку затриманого у сумці виявлено пігулки, навушники, гаманець у якому знаходяться флеш накопичувачі 5 штук, грошові кошти в сумі 1910 грн. та 1 долар США, дисконтні картки, мобільний телефон марки «Ксеомі» чорного кольору імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , сімкарта № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , захисна маска, дів пачки по десять ампул «Димедрол». Під час обшуку кишень одягу виявлено три затертих квитанції, також виявлено та вилучено шнурки для кросівок. В ході подальшого обшуку зазначений мобільний телефон упаковано до спецпакету №SUD2093405. Таблетки «Травмадол» та ампули з рідиною «Димедрол» упаковані до спецпакету «KIV1142486. Решта зазначених речей упаковані до спецпакету «IVPU 1204402 (Т. 1 а.к.п. 173-175);

- розпискою ОСОБА_27 від 27.09.2021 року, згідно якої він отримав від слідчого речі свого брата ОСОБА_8 (Т. 1 а.к.п. 210);

- протоколом обшуку затриманої особи від 15.09.2021 року в ході якого ОСОБА_7 одягнений в кепку сірого кольору, куртку спортивну червоно-сірого кольору, спортивні штани сірого кольору, кросівки чорного кольору, сумку-барсетку через плече сірого кольору. Під час обшуку сумки виявлено картку «Монобанк»№ НОМЕР_10 ;ніж перочинний, грошові кошти в сумі 20 грн., мобільний телефон кнопковий «Nokia» SN НОМЕР_11 ; сімкарта № НОМЕР_12 , металеві буси, мобільний телефон марки «VIVO» бірюзового кольору в прозорому чохлі імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , сімкарта № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , спінер, медичні маски, браслет з металу білого кольору, каблучка та сережки з металу, 2 долари США, ампула води для ін`єкцій, записка. Під час обшуку кишень куртки та кишень штанів виявлено дві запальнички, медичну маку. Також було вилучено шнурки з кросівок. У подальшому мобільний телефон «VIVO» упаковано до спецпакету №SUD2093366, мобільний телефон «Nokia» упаковано до спецпакету №SUD2093365. Решта речей та сумка упаковані до спецпакету №NPV 1204401. У подальшому затриманий ОСОБА_7 зауважив, що вищевказаний телефон «VIVO» йому не належить, а підкинутий йому працівником поліції (Т.1. а.к.п. 215-218).

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, осіь, що його вчинила та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 228, 231 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто даними письмовими доказами підтверджуються обставини вчинення злочину.

Таким чином надані докази підтверджують існування та перебіг самої події кримінального правопорушення, її місце, спосіб та інші обставини вчинення, дані про розташування учасників події в період її настання, та певні її наслідки.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд вважає заперечення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своєї вини способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочин).

Показання потерпілого ОСОБА_10 у сукупності з показаннями свідків та іншими доказами, дослідженими судом та які визнано належними та допустимими доказами, спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про його непричетність до крадіжки мобільного телефону ОСОБА_10 та доводи ОСОБА_7 про самостійне, без попередньої змови викрадення телефону.

Тож суд, враховуючи докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи в частині перебігу подій зі слів обвинувачених, враховуючи, зокрема, надані показання потерпілого, свідків та дані досліджених письмових доказів, за своєю суттю в цій частині сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

Як наслідок, проаналізувавши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в цій справі, у порядку ст. 94 КПК України, суд вважає, що наявні у провадженні докази та вище відображені в цьому судовому рішенні, які передбачені параграфами 3-5 Глави 4 указаного Кодексу, які суд сприймав, як такі, що містять у собі дані регламентовані ст. 91 КПК України, та визнав належними й допустимими, свідчать про те, що у ході судового розгляду встановлено фактичні дані, які у своїй сукупності указують на те, що дійсно обвинуваченими було здійснено таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Відповідно, при кваліфікації дій обвинувачених, суд враховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кожного окремо за ч. 2 ст. 185 КК України, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, стосовно обвинувачених суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; спосіб життя (раніше неодноразово судимий, а саме за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимості за які не погашені та обвинувальний акт щодо якого за ч. 2 ст. 185 КК України перебуває на розгляді Дніпровського районного суду м.Києва), стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; спосіб життя (раніше неодноразово судимий, а саме за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимості за які не погашені), стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності (за відсутності вмотивованого клопотання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинувачених, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ними самими так і іншими особами.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винних, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожного окремо, у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про їх особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у відповідності ч. 5 ст. 72 КК України з 15.09.2021 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у відповідності ч. 5 ст. 72 КК України з 15.09.2021 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відраховувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 15.09.2021 року до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 15.09.2021 року до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені - мобільний телефон марки «VIVO», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 в корпусі кольору «Морська хвиля», вилучений під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 та сім-картки оператора Київстар НОМЕР_3 та оператора «Лайфсел» НОМЕР_4 - передані потерпілому ОСОБА_10 - залишити у володінні власника.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя