справа № 361/9385/21
провадження № 1-кп/361/976/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001295 від 08 вересня 2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22 березня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у невстановлений час та місці знайшов блістер з таблетками всередині та, взявши його до рук ОСОБА_3 зрозумів, що вказані таблетки, це наркотичний засіб - «Метадон», оскільки періодично його вживає.
У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «Метадон», для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу ОСОБА_3 , перебуваючи в невстановленому місці, розбавив вказані таблетки із рідиною та заповнив нею шприц, після чого помістив вказаний шприц із розбавленою рідиною, тобто наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «Методон» до сумки, яка знаходилась при ньому.
Таким чином, ОСОБА_3 почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якої обмежено - «Метадон», масою 0, 035 г для власного вживання без мети збуту.
Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 зберігав у сумці, яка знаходилась при ньому, до 19 год. 15 хв. 07 вересня 2021 року, а саме до моменту добровільної видачі та подальшого вилучення наркотичного засобу працівниками Броварського РУП ГУНП в Київській області, перебуваючи неподалік будинку № 56 в смт Калинівка Броварського району Київської області.
Вилучений у ОСОБА_3 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон» масою згідно експертизи речовин, матеріалів і виробів № СЕ-19/111-21/44298-НЗПР АП від 30 вересня 2021 року містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - «Метадон». Маса «Метадону» в речовині становить 0,035 г.
Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, встановлена судом «поза розумним сумнівом» з таких підстав.
23 жовтня 2021 року до Броварського міськрайонного суд Київської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, затверджений прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .
Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром досудового розслідування; розпискою обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності.
До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;
- матеріали досудового розслідування.
З наданих матеріалів вбачається, що до ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку.
Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.
Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 у невстановлений час та місці знайшов блістер з таблетками всередині та, взявши його до рук, ОСОБА_3 зрозумів, що вказані таблетки, це наркотичний засіб - «Метадон», оскільки періодично його вживає.
У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «Метадон», для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу ОСОБА_3 , перебуваючи в невстановленому місці, розбавив вказані таблетки із рідиною та заповнив нею шприц, після чого помістив вказаний шприц із розбавленою рідиною, тобто наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «Методон» до сумки, яка знаходилась при ньому.
Таким чином, ОСОБА_3 почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якої обмежено - «Метадон», масою 0,035 г для власного вживання без мети збуту.
Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 зберігав у сумці, яка знаходилась при ньому, до 19 год. 15 хв. 07 вересня 2021 року, а саме до моменту добровільної видачі та подальшого вилучення наркотичного засобу працівниками Броварського РУП ГУНП в Київській області, перебуваючи неподалік будинку № 56 в смт Калинівка Броварського району Київської області.
Вилучений у ОСОБА_3 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон» масою згідно експертизи речовин, матеріалів і виробів № СЕ-19/111-21/44298-НЗПР АП від 30 вересня 2021 року містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - «Метадон». Маса «Метадону» в речовині становить 0,035 г.
Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченого, а саме те, що останній на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, відсутності в обвинуваченого сталого матеріального стану, оскільки останній не працює, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. ст. 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368 -371, 374, 381, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 1 372,96 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривень 96 коп. для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, висновок експерта № СЕ-19/111-21/44298-НЗПР АП від 30 вересня 2021 року, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази: паперовий конверт, в якому знаходиться прозора безбарвна рідина, яка знаходилась в одноразовому шприці з прозорого полімерного матеріалу, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), маса метадону (фенадону) в рідині становить 0,035 г, маса дифенгідраміну (димедролу) в рідині становить 0,068 г, який передано до кімнати зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1