Номер провадження: 11-сс/813/1493/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2021 року, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у досудовому провадженні №0000198 від 17.01.2015 року відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2021 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 . Застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Після затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, підозрювана має бути доставлена до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник підозрюваної ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 .

В обґрунтування своїх доводів вказує, що прокурором не було доведено, що ОСОБА_9 оголошена у міжнародний розшук на час подання та розгляду клопотання. Зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена без врахування того, що ОСОБА_9 не має статусу підозрюваної у цьому кримінальному провадженні. Також вказує, судом першої інстанції не обґрунтовано та не вмотивовано наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги, що клопотання слідчого подано під час зупинення досудового провадження і не відновлено до наступного часу.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача; учасників справи; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст. 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).
Разом з тим відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 року, заява №42310/04 суд наголошує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), №35615/06, п. 48, від 13.11.2007 року).
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Так, органом досудового розслідування у кримінальному провадження №0000198 від 17.01.2015 року ОСОБА_9 підозрюється в тому, що будучи начальником відділу продажів автомобілів дочірнього підприємства ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс», з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами покупців автомобілів в особливо великому розмірі, в період часу з 07.10.2014р.по 22.12.2014р., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на загальну суму 3681079,40 грн.
15.09.2015 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 винесено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.
З 29.09.2015 року підозрювану ОСОБА_9 оголошено в розшук, який доручено співробітникам СКР Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.
Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 16.09.2015 року надано дозвіл на привід підозрюваної ОСОБА_9 , однак остання була відсутня за адресою постійного мешкання та її місце знаходження не встановлено. Підозрювану ОСОБА_9 оголошено у розшук. У визначений слідчим суддею термін виконати ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_9 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не видалось можливим, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
17.03.2016 року старший слідчий СВ Таїровського ВП Київського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеської області ОСОБА_17 за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_18 звернулась до слідчого судді Київського районного суду м. Одесі з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 та з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_9 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 17.03.2015р. надано дозвіл на привід підозрюваної ОСОБА_9 та визначено термін дії даної ухвали до 17.09.2016р. У визначений слідчим суддею термін виконати ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_9 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не видалось можливим, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. 03.10.2016р. старший слідчий СВ Таїровського ВП Київського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеської області ОСОБА_17 за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_19 звернулась до слідчого судді Київського районного суду м. Одесі з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 та з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_9 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 03.10.2016р. надано дозвіл на привід підозрюваної ОСОБА_9 та визначено термін дії даної ухвали до 05.04.2017р.
18.07.2017 року старший слідчий СВ Суворовського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеської області ОСОБА_20 за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_21 звернулась до слідчого судді Суворовського районного суду м. Одесі з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 та з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_9 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси 18.07.2017 року надано дозвіл на привід підозрюваної ОСОБА_9 та визначено термін дії даної ухвали до 18.12.2017 року.
У визначений слідчим суддею термін виконати ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_9 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не видалось можливим, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
25.05.2021 року слідчий повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за її відсутності, мотивуючи свої вимоги наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутність ОСОБА_9 з 15.01.2015 року за місцем реєстрації та мешкання, що підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Окрім того підозрювана ОСОБА_9 оголошена в міжнародний розшук.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Таким чином, кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук і при вирішенні зазначеного питання законодавець вимагає дослідити обставини кримінального провадження та встановити наявність сукупності 2-х факторів: наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та оголошення підозрюваної в міжнародний розшук.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно положень Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним Наказом №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року, підставою для міжнародного розшуку є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ, до якого в обов`язковому порядку додається завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування, що свідчить про процесуальну неможливість здійснення міжнародного розшуку без гарантії держави у вигляді наявності ухваленого рішення про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою.
27.05.2021 року слідчий суддя задовольнив подане клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 ОСОБА_11 та застосував відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому після затримання останньої, не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, підозрювана має бути доставлена до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Разом з тим, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що прокурором доведений факт оголошення підозрюваної ОСОБА_9 у міжнародний розшук, оскільки згідно відповіді ГУНП в Одеській області Сектору Інтерполу та Європолу в рамках ЄРДР №0000198 від 17.01.2015 ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук та 18.07.2016 в обліки Генерального секретаріату Інтерполу внесено відомості про розшук особи. Також ГУНП в Одеській області Сектор Інтерполу та Європолу для продовження міжнародного розшуку ОСОБА_9 та збереження даних в обліках Генерального секретаріату Інтерполу, просить у якомога стислі строки надати завірену копію ухвали суду про обрання ОСОБА_9 у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжного заходу - тримання під вартою разом із перекладом на одну з робочих мов Інтерполу та погодження щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_9 з відповідним центральним органом України.
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_9 , оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст. 87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.
За таких обставин, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
Апеляційний суд вважає, що з огляду на тяжкість покарання за вчинені злочини, та враховуючи неможливість на сьогоднішній день встановити місце знаходження ОСОБА_9 , очевидні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що підозрювана ОСОБА_9 є громадянкою України, не працює, оголошена в міжнародний розшук, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_9 по місцю реєстрації та мешкання не знаходиться, що підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів один із яких є особливо тяжким, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, тому будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винною, існує реальний ризик можливого здійснення останньою спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований їй злочин.

На противагу доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає, що існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, яким відомі обставини скоєного злочину, які на теперішній час не допитані на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваної можуть змінити покази в судовому засіданні, оскільки вона з ними особисто знайома та знає де вони мешкають.

Також існує ризик іншим чином перешкоджати об`єктивному досудовому розслідуванню з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про не вмотивованість існування ризиків колегія суддів визнає необґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_25 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2021 року, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у досудовому провадженні №0000198 від 17.01.2015 року відносно ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 03.12.2021 року о 09:00 годині в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4