КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/5748/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника управління процесуального керівництва та представництва у сфері охорони дитинства Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021,

за участю

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021 скаргу ОСОБА_9 задоволено, а постанову прокурора у кримінальному провадженні - виконувача обов`язки заступника начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та представництва у сфері охорони дитинства Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 14.08.2020 про закриття кримінального провадження №0001291 від 01.12.2019, в частині підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи у суді - скасовано. Продовжено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001291 від 01.12.2019 в частині підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що прокурор закрив кримінальне провадження передчасно та необґрунтовано, при винесенні постанови про закриття провадження недотримався вимог ст. 2, 284 КПК України, оскільки під час досудового розслідування не прийняті усі передбачені законом заходи для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги про скасування постанови прокурора у кримінальному провадженні від 14.08.2020 про закриття кримінального провадження №0001291 від 01.12.2019 в частині підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 372 КПК України та підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею було встановлено, що кримінальне провадження №0001291 не перебуває на стадії досудового розслідування, а знаходиться на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва. При цьому прокурор вказує, що нормами КПК визначено, що на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а не судового розгляду. Саме тому, на думку прокурора, обов`язок здійснення судового контролю покладається на Шевченківський районний суд м. Києва під час судового провадження.

Крім цього, прокурор вказує, що слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування допитано підозрюваного ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_11 , проведено одночасний допит між підозрюваним ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проведено слідчий експеримент, під час якого зафіксовано місце та обставини передачі ОСОБА_10 патронів ОСОБА_11 , проведено психофізіологічне опитування ОСОБА_11 , під час якого підтвердилися вказані обставини, разом з цим, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначає, що досудове розслідування проведено в неповному об`ємі, не були проведені інші слідчі та розшукові дії на встановлення чи відсутність доказів, щодо причетності ОСОБА_10 до замаху, на умисне вбивство, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб. Так, під час досудового розслідування, не було перевірено причетність чи непричетність ОСОБА_10 до передачі ОСОБА_11 зброї, за допомогою якої вчинено кримінальне правопорушення, не перевірено належними доказами спілкування ОСОБА_10 з іншими співучасниками злочину та обставини попередньої домовленості ОСОБА_12 та ОСОБА_10 про передачу патронів ОСОБА_11 . Однак, апелянт, стверджує, що вказані обставини не відповідають дійсності, а досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001291 проведено повно, всебічно, об`єктивно, однак не здобуто доказів причетності ОСОБА_10 до замаху на умисне вбивство, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Також, в апеляційній скарзі прокурор вказує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позбавлений можливості перевірити відповідність обставин, наведених у постанові, фактичним обставинам, встановленим під час досудового слідства, оскільки матеріали закритого кримінального провадження в частині підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст.115 КК України провадження суду надані не були, однак, з такими твердженнями прокурор не згоден, та вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки прокурором в судовому засіданні зазначено, що кримінальне провадження №0001291 від 01.12.2019 перебуває на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва, та про вказану обставину слідчий суддя зазначає і в самій ухвалі. Крім цього, як зазначає прокурор в апеляційній скарзі, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не зазначає, яким чином суд встановив обставини із посиланням на докази, щодо не проведення вище зазначених слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, а також не вказує мотиви неврахування перебування кримінального провадження №0001291 на розгляді у Шевченківському районному суді м. Києва.

На апеляційну скаргу прокурора потерпілий ОСОБА_9 подав заперечення, в яких просить закрити апеляційне провадження, оскільки не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, вважає їх необґрунтованими, а ухвалу слідчого судді такою, що не підлягає скасуванню. Крім того, потерпілий вказує на те, що згідно вимог КПК ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021 не підлягає апеляційному оскарженню.

Вказує, що постанова про закриття кримінального провадження від 14.08.2020 була оскаржена до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, до направлення матеріалів провадження щодо інших осіб до суду, а тому розгляд такої скарги віднесено до повноважень слідчих суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора у цій частині є безпідставною.

Крім того, потерпілий зазначає, що слідчим суддею було належним чином встановлено неповноту та неефективність досудового розслідування, а твердження прокурора про те, що обставини щодо не проведення процесуальних дій не відповідають дійсності, підтверджують той факт, що постанова про закриття кримінального провадження була неповною та необґрунтованою і така ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, та вказали, що оскаржувана ухвала підлягає апеляційному оскарженню, адже, постановлена поза межами повноважень слідчого судді, думку представника потерпілого, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та вказала, що оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, а тому апеляційне провадження слід закрити, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 03.09.2020 ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора у кримінальному провадженні - виконувач обов`язків заступника начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та представництва у сфері охорони дитинства Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 14.08.2020 про закриття кримінального провадження №0001291 від 01.12.2019, в частині підозри ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст.27, ч.2ст.15, п.п. 11,12 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи у суді.
Зазначена скарга ОСОБА_9 була розглянута слідчим суддею по суті відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України про скасування рішення прокурора.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. 24, , ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, у частині 1 статті 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Крім того, відповідно до вимог частини другої цієї статті, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Більш того, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає,що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Натомість, системний аналіз зазначеної норми Конституції України засвідчує, що забезпечення права на апеляційний перегляд виникає після розгляду справи (кримінального провадження) по суті.
Таким чином, ухвала слідчого судді, якою задоволено скаргу та скасовано постанову прокурора від 14.08.2020 про закриття кримінального провадження №0001291 від 01.12.2019, в частині підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та продовжено у цій частині досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001291 від 01.12.2019, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки слідчий суддя не відмовив у відкритті провадження за скаргою, не повернув її, а розглянув скаргу по суті з прийняттям рішення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України.
Окрім того, про неможливість оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року безпосередньо зазначено і в самому тексті ухвали.
Відтак, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора подана на рішення слідчого судді, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що слідчий суддя, розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_9 , вийшов за межі своїх повноважень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки п.4 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження постанови про закриття кримінального провадження під час досудового розслідування саме слідчому судді, і слідчий суддя за наслідками розгляду скарги прийняла рішення, передбачене п.1 ч.2 ст. 307 КПК України, а саме про скасування постанови слідчого. Таким чином, скарга ОСОБА_9 розглянута слідчим суддею в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом та в межах повноважень, визначених законодавством для слідчого судді.
Нормами чинного кримінального процесуального закону України, зокрема, ч. 4 ст. 399 КПК України передбачена можливість судді-доповідача відмовити у відкритті провадження в тому разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому, на вирішення апеляційної скарги по даній категорії проваджень законодавцем визначено 72 години. Проте, протягом вказаного часу, витребувані з Печерського районного суду м. Києва матеріали судового провадження до суду апеляційної інстанції не надійшли, в зв`язку, з метою дотримання строків розгляду даної категорії провадження, було призначене судове засідання.
При цьому, питання про те, яке рішення в такій ситуації має постановити колегія суддів за наслідками обговорення питання про можливість розгляду апеляційної скарги, чинними нормами КПК України не передбачено.
Згідно висновків, викладених в Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18), та в Ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), зазначено, що рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.
Тож, враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, які, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року є обов`язковими для застосування, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника управління процесуального керівництва та представництва у сфері охорони дитинства Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021.
Керуючись ст.ст. 376, 309, 399 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника управління процесуального керівництва та представництва у сфері охорони дитинства Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021, якою задоволено скаргу ОСОБА_9 , та скасовано постанову прокурора у кримінальному провадженні - виконувача обов`язки заступника начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та представництва у сфері охорони дитинства Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 14.08.2020 про закриття кримінального провадження №0001291 від 01.12.2019, в частині підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи у суді та продовжено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001291 від 01.12.2019 в частині підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4