Справа №359/3962/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3843/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб без визначення розміру застави, до 08 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0008631 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.3, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.3, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на 60 діб, до 08 жовтня 2021 року включно.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків та належну процесуальну поведінку обвинувачених, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження дії такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт, із покладенням додаткових обов`язків, за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що жоден ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачений ст.177 КПК України, прокурором не доведений. В даній справі «розумність» строку тримання під вартою вже давно порушена, оскільки ОСОБА_6 перебуває під вартою з 21 жовтня 2019 року, а жодних нових доказів, які б підтверджували існування ризиків та обставин, що передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Захисник звертає увагу, що наявність лише однієї підозри в тому, що обвинувачений: переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду; знищить, сховає або спотворить речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення, - не може бути обґрунтуванням для продовження судом такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

При цьому такий ризик, як можливість переховування від суду повинен бути доведений наявністю у обвинуваченого можливості переховуватися. В той же час ОСОБА_6 не має будь-яких статків або заощаджень, які б надали йому таку можливість.

У ОСОБА_6 наявне власне житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку захисника, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на ОСОБА_6 додаткових обов`язків в повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку та дасть змогу запобігти ризикам, про наявність яких зазначив прокурор.

Крім того, обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина не доведена, має місце постійного проживання, має на утриманні літніх батьків, жоден ризик, передбачений ст.177 КПК України не доведений, а отже тримання ОСОБА_6 під вартою є незаконним та необґрунтованим.

Сторонами кримінального провадження не заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю, а тому у відповідності до вимог ч.4 ст.4221 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів провадження вбачається, що в судовому засіданні 09 серпня 2021 року, за наслідками розгляду клопотання прокурора, обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 08 жовтня 2021 року, включно.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Правовими приписами ст.331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.3, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146 КК України, які, у відповідності до положень ст.12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами. Санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строку від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому п.6 ч.2 ст.115 КК України. Обвинувачений є раніше не судимим, однак усвідомлюючи суворість покарання, яка йому загрожує, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.
Наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, твердження захисника, що на утриманні ОСОБА_6 перебувають літні батьки не підтверджено жодними доказами.

Врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, підвищену суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду та впливу на свідків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставною для скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб без визначення розміру застави, до 08 жовтня 2021 року, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :