25.01.2022 363/4113/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представників потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000530 відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Димер Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, непрацюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2004 року народження та 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30.07.2021, близько 14 години 45 хвилини, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 86,8 ± 5,79 км/год по автомобільній дорозі Київ-Овруч в смт. Димер Вишгородського району Київської області, по вул. Соборна, поблизу будинку №96, в напрямку м. Овруч, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху України), відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створити небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», а також в порушення вимог дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей», виїхав на зустрічну смугу руху і допустив виїзд на узбіччя з лівої сторони відносно свого напрямку руху, чим порушив вимоги пункту 1.10 Правил дорожнього руху термін «Узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней)», де здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стояли на даному узбіччі.

Після наїзду на пішоходів продовжуючи рух далі, автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , допустив зіткнення з металевим відбійником та із зустрічним транспортним засобом, а саме автопоїздом у складі: сідлового тягача «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події.

Смерть ОСОБА_10 наступила від травматичного шоку, який розвинувся внаслідок закритої травми грудної клітки з переломами ребер, лівої ключиці, кісток тазу, лівої плечової та стегнової кісток, пошкодження шийного відділу хребта, та живота з пошкодженням внутрішніх органів і знаходяться в прямому причинному зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями. Тілесні ушкодження могли утворитися 30.07.2021 від дії тупих предметів, при вказаних обставинах в результаті дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_11 наступила від забою головного мозку, після отриманої закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа. Тілесні ушкодження могли утворитися 30.07.2021 від дії тупих предметів, при вказаних обставинах в результаті дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Грубе порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 1.10 термін «Узбіччя», 1.5, 2.3 б), д), 10.1, 12.4, дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення загибелі потерпілих ОСОБА_10 та малолітнього ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі.

Відповідно до статті 349 КПК України, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо повного визнання вини, відсутності заперечень у потерпілих, сторони обвинувачення, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, про те, що такого виду обставини їх зміст правильно зрозумілі учасниками процесу, про відсутність у них сумнівів та про добровільність їх позиції та роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати такі обставини у апеляційному порядку.

Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , дослідити обліково-характеризуючі данні щодо обвинуваченого, розглянути цивільний позов та вирішити долю речових доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, які викладені в обвинувальному акті. Просив вибачення у потерпілих. У вчиненому щиро розкаюється. Щодо цивільного позову не заперечував, однак зазначив, що розмір позовних вимог є занадто великим та він не має змоги його відшкодувати. Просив суд застосувати до нього мінімальне покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення нічого не пояснили, але просили суд призначити обвинуваченому ОСОБА_9 максимальне покарання, цивільний позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Судом зазначається, що своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 286 КК України, тобто дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до статті 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_9 відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого позитивно характеризується за місцем мешкання та за місцем минулого працевлаштування, одружений, має на утриманні дитину-інваліда віком до 18 років ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, пенсіонер, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України є вчинення злочину щодо малолітнього.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд, враховуючи, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, і ніхто не може свавільно позбавити її життя, приймаючи до уваги ступінь тяжкості і обставини вчиненого злочину, а також тяжкість наслідків, що настали, та враховуючи думку потерпілих щодо суворої міри покарання, вважає, що відбувати покарання ОСОБА_9 повинен лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідно призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України. При цьому суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування до призначеного покарання положень ст.ст. 75, 76 КК України, а також ст.69 КК України, які б давали суду можливість звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбуття покарання із випробуванням або застосувати більш м`яке покарання.
Крім того, з огляду на обставини вчиненого злочину, нехтування обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілих, судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 3 статті 286 КК України.

Саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Потерпілими ОСОБА_15 та ОСОБА_7 пред`явлено цивільні позови, в яких вони просять стягнути на їх користь з ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 400000,00 грн. кожному та потерпілим ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 280000,00 грн., посилаючись на те, що внаслідок ДТП загинули їх син та батько, суд вважає, що вони підлягають задоволенню з врахуванням вимог ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, з огляду на перенесену потерпілими глибину душевних страждань, що пов`язані зі смертю рідних людей, вимушеними змінами у життєвих планах і стосунках, а також з огляду на засади розумності і справедливості, ступінь вини обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.
Процесуальні витрати, у відповідності до ст. 124 КПК України, за проведення експертиз у сумі 6 521,56 гривень слід стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.
Речові докази по справі вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, ухвалими слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року був накладений арешт на автомобіль марки «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_16 у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження та на автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що арешт накладений на транспортний засіб на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року на автомобіль марки «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_16 у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження, підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Арешт накладений на транспортний засіб на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року на автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Дружня, вул. Ковпака, 5, у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження підлягає частковому скасуванню, шляхом передання на відповідальне зберігання власнику, оскільки судом були задоволені цивільні позову потерпілих.

В ході досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, який до набранням вироком законної слід залишити без змін.

Керуючись статтями 100, 124, 369-375 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його затримання, тобто з 30.07.2021 року.
До набранням вироком законної сили обраний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_15 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 6521(шість тисяч п`ятсот двадцять одну) гривню 56 копійок.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року, якою був накладений арешт на автомобіль марки «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_16 скасувати.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року, якою був накладений арешт на автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 скасувати частково, шляхом передання на відповідальне зберігання власнику.

Речові докази по справі:
- автомобіль марки «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_16 повернути власнику за належністю;
- автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 - передати на відповідальне зберігання власнику;

- диск CD+R з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1