Ухвала
іменем України

31 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 487/547/19
провадження № 51-5132ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року.

Встановлені обставини
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ухвалою

від 17 листопада 2020 року відмовив ОСОБА_4 у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Не погодившись із цим судовим рішенням, ОСОБА_4 оскаржив його до апеляційного суду.
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 6 жовтня 2021 року на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК повернув ОСОБА_4 його апеляційну скаргу від 5 жовтня 2021 року, оскільки її подано після закінчення строку апеляційного оскарження та без клопотання про поновлення такого строку.
Касаційний кримінальний суд ухвалою від 25 листопада 2021 року на підставі

пунктів 1 і 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення, оскільки суд апеляційної інстанції в ухвалі від 6 жовтня 2021 року відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано повернув апеляційну скаргу ОСОБА_4 , а ухвала слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2020 року не може бути предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Суть питання
30 грудня 2021 року до Касаційного кримінального суду від ОСОБА_4 повторно надійшла касаційна скарга на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року.

Мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі,

в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.
Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Положення глави 32 КПК не передбачають можливості повторного розгляду касаційних скарг, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції. Конституційний Суд України Рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч.1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Відповідно до ухвали Касаційного кримінального суду від 25 листопада 2021 року ухвала слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва

від 17 листопада 2020 року не є предметом касаційного оскарження, а ухвала Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року є законною і обґрунтованою.

Таким чином, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року постановлено остаточне рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи наведене, оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 25 листопада 2021 року, яка є остаточною і оскарженню не підлягає, констатовано, що ухвала слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада

2020 року не є предметом касаційного оскарження, а ухвала Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року є законною і обґрунтованою,

а повторний розгляд судових рішень, які були предметом перегляду суду касаційної інстанції кримінальним процесуальним законом не передбачено, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті провадження за касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада

2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3