ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/268/21 Справа № 712/7330/19 Категорія: ст.78 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2019 року та направлено засудженого для відбування покарання, згідно з вироком суду,

в с т а н о в и л а :

Інспектор Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2019 року, засудженому ОСОБА_8 та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_8 перебуває на обліку Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 25.07.2019 року. З порядком та умовами відбування покарання засуджений був ознайомлений під розписку 29.11.2019 року, останньому роз`яснено покладені судом обов`язки та наслідки, які наступають у разі ухилення від відбування покарання, систематичного порушення громадського порядку та скоєння нового злочину. Однак засуджений під час перебування на обліку неодноразово порушував умови відбування покарання та скоїв ряд адміністративних правопорушень.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року клопотання задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 , засудженого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2019 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Направлено ОСОБА_8 у місця позбавлення волі строком на 4 роки, згідно з вироком суду.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся із апеляційною скаргою, в якій, просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року, як незаконну та неаргументовану, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання інспектора Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказав, що висновки суду про те, що ОСОБА_8 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки не відповідають фактичним обставинам справи. Оскільки вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2019р. на ОСОБА_8 покладено вичерпний перелік обов`язків, а саме : 1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); 2)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); 3)повідомляти уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання. Тобто з аналізу покладених обов`язків на ОСОБА_8 вбачається, що серед них не має обов`язків повідомляти про зміну номера телефону. Крім того з аналізу особової справи ОСОБА_8 та покладених на останнього обов`язків вбачається, що він їх не порушував.

У змінах до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів змін до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначив, що, на його думку, ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2021 підлягає скасуванню з підстав не аргументованості та не відповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення права на захист, та вимог кримінально процесуального законодавства. Захисник також вказав на те, що на його думку, оскаржувана ухвала не є мотивованою, оскільки суперечить вимогам ст. 370 КПК України.

Мотивуючи скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 , суд в ухвалі не посилається на те, яким чином адміністративні порушення на транспорті, які вчинив ОСОБА_8 свідчать про не бажання останнього стати на шлях виправлення.

Також захисник зазначив, що під час судового розгляду було грубо порушено право на захист засудженого ОСОБА_8 , йому не була надана кваліфікована юридична допомога. Оскільки в порушення вимог ч.4 ст.539 КПК України в судове засідання не був запрошений його захисник. Хоча зі змісту ч. 4 ст.539 КПК України вбачається, що участь прокурора, засудженого, його захисника і законного представника у судовому розгляді клопотання, що до вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, є обов`язковою. Судовий розгляд за не явкою перелічених осіб може лише відбутися за інформацією, що вони належним чином повідомлені.

Проте захисника взагалі в судове засідання не запрошували. У суду взагалі контакти для зв`язку з захисником відсутні, та суд у ОСОБА_8 не намагався їх з`ясувати. Головуючий не цікавився чи потребує засуджений кваліфікованої юридичної допомоги, чи є у ОСОБА_8 захисник і як з ним зв`язатися. Про бажання мати захисника ОСОБА_8 не заявив оскільки не розумівся в правах засудженого, оскільки останньому в порушення вимог ч.1 ст. 345 КПК України судовий розпорядник не надав пам`ятку про його права і обов`язки.

А тому це перешкодило ОСОБА_8 належним чином знати права засудженого, і заявити про бажання мати захисника. Про вказане свідчать письмові матеріали судового провадження, та відеозвукозапис судового засідання.

При цьому суд розглянув клопотання інспектора, яке по суті було спрямоване на погіршення правового становища засудженого, не забезпечивши при цьому його право на захист, що за таких умов є не лише істотним порушенням кримінального процесуального закону, а і порушенням конвенційного права на справедливий суд.

Висновки суду про те, що ОСОБА_8 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки не відповідають фактичним обставинам справи. Оскільки вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2019 на ОСОБА_8 покладені вичерпний перелік обов`язків, а саме: 1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Тобто з аналізу покладених обов`язків на ОСОБА_8 вбачається, що серед них не має обов`язків повідомляти про зміну номера телефону. З аналізу пояснень ОСОБА_8 , які містяться в особовій справі останнього, зазначено що він працює електриком за цивільними угодами. На теперішній час ОСОБА_8 офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, дружину, народилася дитина. Позитивно характеризується за місцем проживання.

З приводу невчасної явки ОСОБА_8 на реєстрацію до органу пробації зазначив, що є докази поважності таких дій, а саме є свідок ОСОБА_10 приватний підприємець у якої працював ОСОБА_8 і затримувався на роботі на прохання останньої, та не встигав на реєстрацію. (Зазначеного свідка необхідно допитати в суді першої інстанції під час нового розгляду). Крім того з особової справи засудженого видно, що графік реєстрації не одноразово змінювався у зв`язку з епідемічним станом у державі, що заплутало ОСОБА_8 коли саме йому з`являтися на реєстрацію.

З приводу несвоєчасної явки до суду і до інспектора, захисник зазначив, що ані в судовій справі, ані в особовій справі засудженого, відсутні докази, що ОСОБА_8 взагалі направлялися якісь повідомлення про виклик, відсутні докази і того, що він їх отримував.

Помилки суду першої інстанції, а саме: щодо роз`яснення прав засудженого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.1 ст. 345 КПК України, та щодо порушень права на захист, в апеляційній інстанції усунути не можливо.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 із змінами до неї, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги із змінами до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 із змінами до неї не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.

Як вбачається з матеріалів провадження, місцевий суд при винесенні свого рішення вказав, що засуджений ОСОБА_8 за період іспитового строку вчинив 8 /вісім/ адміністративних правопорушень, майже 4 місяці не з`являвся на реєстрацію, поважність неявки причин у судові засідання не пояснив, а тому місцевий суд дійшов висновку про те, що відношення засудженого ОСОБА_8 може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції у даному випадку погоджується із висновком місцевого суду та вважає його обґрунтованим, оскільки засуджений ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про порядок та умови відбування покарання з яким був ознайомлений під розписку 29.11.2019 року (особа справа а.с.51), останньому роз`яснено покладені судом обов`язки та наслідки, які наступають у разі ухилення від відбування покарання, систематичного порушення громадського порядку та скоєння нового злочину під час перебування на обліку неодноразово порушував умови відбування покарання та скоїв ряд адміністративних правопорушень.

Так, з матеріалів провадження вбачається те, що засуджений ОСОБА_8 , перебуваючи на іспитовому строку на реєстрацію до органу пробації з`являвся не вчасно, ухилявся від профілактичних бесід, притягувався неодноразово до адміністративної відповідальності, неодноразово не з`являвся до суду (ухвали про застосування примусового приводу від 01.12.2020, 21.12.2020, а 11.01.2021 ухвала про оголошення засудженого ОСОБА_8 у розшук), умисно змінив номер телефону, не повідомивши про це орган пробації.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається що засуджений ОСОБА_8 лише протягом липня-вересня 2020 року 6 раз притягувався до адміністративно відповідальності (особова справа а.с.106) і не лише за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із керуванням транспортними засобами, а й за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційного суду, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 покладені на нього вироком суду обов`язки не виконував та допустив систематичні адміністративні правопорушення, що свідчить про його свідоме ухилення від відбування покарання та не бажання стати на шлях виправлення.

Отже, підсумовуючи все вищеперелічене колегія суддів дійшла висновку про те, що правова поведінка засудженого ОСОБА_8 носить стійкий негативний і систематичний характер, а розмір втручання у права засудженого з боку держави не є настільки значним, щоб сприяти декриміналізації цієї особи, що, у свою чергу, вказує на необхідність застосування більш суворих заходів виховного впливу з боку держави у вигляді ізоляції від суспільства на певний період.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, воно не має на меті завдати фізичних страждань або приниження людської гідності засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Проте, колегія суддів суду апеляційної інстанції, дослідивши усі матеріали провадження не вбачає об`єктивних ознак того, що засуджений ОСОБА_8 готовий до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити про те, що засуджений ОСОБА_8 , незважаючи на те, що оголошувався у розшук, оскільки безпідставно не прибув у судові засідання та будь-яких доводів щодо поважності свого неприбуття до суду не надав, будучи попередженим про покладені на нього судом обов`язки та наслідки, які наступають у разі ухилення від відбування покарання, систематичного порушення громадського порядку та скоєння нового злочину продовжував не виконувати покладені на нього обов`язки та систематично вчиняти різні адміністративні правопорушення.

У зв`язку з цим колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції за наявних обставин дійшов до вірних фактичних обставин справи викладених в ухвалі та правильно застосував вимоги Закону України про кримінальну відповідальність.

Що стосується вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 із доповненням до неї щодо того, що висновки суду про те, що ОСОБА_8 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки не відповідають фактичним обставинам справи. Оскільки вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2019р. на ОСОБА_8 покладено вичерпний перелік обов`язків, а саме : 1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); 3) повідомляти уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання. Тобто з аналізу покладених обов`язків на ОСОБА_8 вбачається, що серед них не має обов`язків повідомляти про зміну номера телефону, то колегія суддів не бере ці доводи до уваги, оскільки вважає, що такий обов`язок, покладений судом як 3) повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання визначає та охоплює те, що засуджена особа при будь якій зміні цих анкетних даних повинна повідомити уповноважений орган, а зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_8 постійно не користується зазначеним у справі телефоном про, що свідчать довідки про недоставляння SMS - повідомлень, як у суді першої інстанції так і в апеляційному суді, а до суду не з`являвся, то таку його поведінку колегія суддів розцінює як навмисне його небажання бути повідомленим про розгляд справ у суді та його явки до суду.

Що стосується вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 із доповненням до неї щодо того, що з аналізу особової справи ОСОБА_8 та покладених на останнього обов`язків вбачається, що він їх не порушував, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки ухвалою місцевого суду з даного приводу дана чітка правова оцінка із зазначенням причин через які місцевий суд дійшов такого висновку і з цим висновком повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Щодо вимог апеляційної скарги про порушення права на захист при розгляді провадження місцевим судом, то колегія суддів апеляційного суду не вважає той факт, що при розгляді провадження судом першої інстанції участі не брав захисник таким, що може слугувати лише сам по собі підставою для скасування рішення місцевого суду, яке було постановлено у порядку виконання вироку та до того ж ухвала є обґрунтованою та вірною за своєю суттю, а тому ці доводи апеляційної скарги до уваги не бере та відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст. 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 із змінами до неї залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2019 року та направлено засудженого у місця позбавлення волі для відбування покарання, згідно з вироком суду залишити без змін.

Ухвала є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: