Справа № 740/2012/21
Провадження № 1-кп/740/276/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши під час судового розгляду кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000077 від 02.02.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України,

встановив:
на розгляді суду знаходиться обвинувальний акт, згідно із яким, ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб незаконно придбав рослини роду коноплі у подрібненому вигляді, які переніс до автомобіля «Мерседес-бенс» д.н.з НОМЕР_1 , яким користується, чим вчинив незаконне придбання наркотичних засобів, та став незаконно їх зберігати у вищевказаному автомобілі для власного вживання без мети збуту.

17.03.2021 на виконання ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, у ході обшуку автомобіля «Мерседес-бенс» д.н.з НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , який знаходився біля будинку №114-а по вул. Шевченка в м. Ніжині Чернігівської області, виявлено та вилучено два полімерні пакетики з речовиною рослинного походження у вигляді фрагментів верхівок, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/125-21/2415-РЗПРАП від 22.03.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, масою, в перерахунку на висушену речовину, відповідно 2,275 г та 4,464 г, загальною масою в двох полімерних пакетиках 6,739 г.

Відповідно до Таблиці 1 Списку 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 каннабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Під час судового розгляду, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він пройшов курс добровільного лікування від наркоманії.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив і надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності. Зазначив, що рослини коноплі вживає шляхом куріння час від часу після спортивних тренувань задля зняття напруги. До цього за медичною допомогою з приводу лікування від наркоманії не звертався, на обліку у лікаря-нарколога не перебував.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи, що надані стороною захисту докази не доводять, що обвинувачений добровільно, а не вимушено звернувся до медичного закладу та дійсно мав мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Заслухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для вирішення заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п.24 ч.1 ст.3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.309 КК України, суд звільняє від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, особу, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України суд з`ясовує, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Заявивши клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, одночасно захисник надав суду копію медичної картки амбулаторного хворого №52274 та довідку 09.04.2021, вих. №312, видану лікарем ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся самостійно для проходження курсу лікування в медичний центр ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», знаходився на лікування з 22.03.2021 по 05.04.2021 з діагнозом «Наркоманія», «психіатричні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіоїдів. Епізодичне вживання». Код діагнозу за МКХ-10 F12-26, Номер амбулаторної картки 5227н від 22.03.2021 (а.к.п.14, 42-46).

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.

Суд дослідивши медкартку амбулаторного хворого та довідку, встановив, що останні не містять інформації, що ОСОБА_4 звернувся до зазначеного медичного закладу за направленням лікаря-нарколога та проходив медичне обстеження в стаціонарному відділенні, що відповідно до норми Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР проводиться з метою встановлення відповідного діагнозу.
Одночасно у вказаній довідці, не вказано день і місяць взяття ОСОБА_4 на облік та чи отримав ОСОБА_4 лікування відповідно до стандартів надання наркологічної допомоги хворим.

Згідно з довідкою Наркологічного диспансерного відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», наданою прокурором від 30.03.2021, ОСОБА_4 , у вказаному відділенні на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, а також відповідно до довідки від 30.03.2021 КНП «Ніжинська міська лікарня ім. В.Галицького» ОСОБА_4 у Ніжинському психоневрологічному кабінеті на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а к.п. 27, 28).

У свої сукупності наведені вище обставини ставлять під сумнів перебування ОСОБА_4 на обліку в лікаря-нарколога до моменту звернення за медичною допомогою до ТОВ «Клініка імені Гальченка В.В.», де він проходив лікування, перебування його на обліку як наркозалежної особи, прийняття у встановленому законом порядку рішення щодо встановлення обвинуваченому діагнозу «наркоманія» та відповідно потребування ним лікування.
Суд враховує, що відповідно до медичних документів ОСОБА_4 звернувся за медичною допомогою 22.03.2021, тобто фактично одразу після проведення процесуальних дій обшуку від 17.03.2021, під час якого були виявлені наркотичні засоби та внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Враховуючи наведенне, на думку суду існує обґрунтований сумнів щодо дійсної мети звернення ОСОБА_7 до медичного закладу вилікуватися, а не таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинені протиправні дії.
З огляду на викладене, суд не вбачає доведеним наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Керуючись ч.2 ст.284, ст. 286 КПК України, ч.4 ст.309 КК України, суд

постановив:
у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1