Провадження № 1-кп/760/1988/21
Справа № 760/9515/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_4 ,
представника потерпілої, цивільного позивача адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2020 за №0005977, у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лієпії, Латвія, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 09.02.2021 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, який відбуває покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія - 35»,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

20.12.2020 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував по вул. Світличного, 1 в м. Києві, де побачив раніше невідомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , поєднаному із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. У подальшому 20.12.2020 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , підійшовши до неповнолітнього ОСОБА_8 , зупинив його на вулиці, запитавши, яка година. Неповнолітній ОСОБА_8 дістав телефон з кишені та повідомив час, після чого ОСОБА_7 дістав зі своєї правої кишені куртки ніж, який демонстративно розклав перед ОСОБА_8 та почав погрожувати ним потерпілому, що потерпілий ОСОБА_8 сприймав як реальну загрозу власному життю та здоров`ю, внаслідок чого не чинив жодного опору нападникові. У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, почав вимагати у потерпілого ОСОБА_8 передати йому мобільний телефон марки Xiomi M1 Play IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та шляхом загрози життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_8 , заволодів телефоном. В цей час, спостерігаючи, щоб ніхто зі сторонніх осіб не завадив його протиправним діям, ОСОБА_7 наказав неповнолітньому ОСОБА_8 перейти через дорогу до будинку АДРЕСА_2 , знову дістав ніж з кишені куртки, погрожуючи, що у разі, якщо останній почне пручатися та кликати на допомогу, ОСОБА_7 застосує ніж, що потерпілий ОСОБА_8 сприймав як реальну загрозу власному життю чи здоров`ю, тому без жодного спротиву, мовчки стояв в арці вищевказаного будинку. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4 474 грн.
31.12.2020 року приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу вулиці Козицького в парку «Первомайський» у м. Києві, ОСОБА_7 побачив раніше невідомих йому неповнолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та в нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 31.12.2020 року о 14 год. 00 хв., перебуваючи поблизу вулиці Козицького в парку «Первомайський» у м. Києві, підійшовши до неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували на дитячому майданчику, представився працівником поліції, після чого ОСОБА_7 попросив, аби потерпілі вийшли за межі дитячого майданчика, на що вони погодились. Неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попрохали надати документи ОСОБА_7 , що посвідчують його особу, на що останній повідомив, що він являється блогером, і в нього на Youtube є канал, та запропонував потерпілим знятись в ролику, на що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовились. Після цього, ОСОБА_7 сказав, що він наркоман та в нього в кишені пістолет. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 почав вимагати у останніх передати йому мобільні телефони марки «Iphone Xr» IMEI: НОМЕР_3 , який знаходився у неповнолітнього ОСОБА_9 , та мобільний телефон марки «Iphone 6S» IMEI: НОМЕР_4 , який знаходився у неповнолітнього ОСОБА_10 . Сприймаючи дії ОСОБА_7 як реальну загрозу власному життю та здоров`ю, неповнолітні не чинили нападникові опору та передали йому власні мобільні телефони. Спостерігаючи, щоб ніхто зі сторонніх осіб не завадив його протиправним діям, ОСОБА_7 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, заволодівши мобільними телефонами неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та у подальшому розпорядився телефонами на власний розсуд. Злочинними діями ОСОБА_7 ОСОБА_11 батьку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 13 800 грн., та ОСОБА_4 матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 завдана матеріальна шкода на загальну суму 12 000 грн.
05.01.2021 року приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше невідомих неповнолітніх ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та вирішив здійснити на них напад з метою заволодіння їхнім майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 05.01.2021 року приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку 18, що розташований по вул. Білецького у м. Києві, підійшовши до неповнолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які перебували неподалік будинку біля труб теплотраси, та запитав у них, яка година. В цей час неповнолітня ОСОБА_13 дістала телефон з кишені і повідомила час. Після чого, ОСОБА_7 запитав у неповнолітніх про їхні дії у випадку, якщо до них підійде незнайомець та із погрозою ножем буде вимагати віддати телефон, на що потерпілі неповнолітні відповіли, що віддали б телефон, щоб зберегти своє життя. Після чого, ОСОБА_7 представився працівником поліції, повідомив, що він знімає подібні ситуації та виставляє відео на каналі Youtube, запропонував відійти від труб, щоб знятись в відео ролику, на що діти погодились. Після цього, ОСОБА_7 вихопив у ОСОБА_13 мобільний телефон з рук, та сказав, що в нього в кишені ніж, погрожуючи застосуванням до потерпілих ножа, ОСОБА_7 почав вимагати, аби останні передали йому мобільний телефон марки «Dooge x50» IMEI1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , який знаходився у потерпілого неповнолітнього ОСОБА_12 , та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7», який знаходився у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 . Сприймаючи дії ОСОБА_7 як реальну загрозу власному життю та здоров`ю, неповнолітні не чинили нападникові опору та передали ОСОБА_7 свої мобільні телефони. В цей час, спостерігаючи, щоб ніхто із сторонніх осіб не завадив його протиправним діям, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Злочинними діями ОСОБА_7 ОСОБА_14 бабусі потерпілого неповнолітнього ОСОБА_12 та потерпілої неповнолітньої ОСОБА_13 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 5 000 грн.
Після вчинення зазначених дій, 05.01.2021 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи по вулиці Героїв Севастополя, 35 у місті Києві, ОСОБА_7 побачив раніше невідомого йому неповнолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та в нього виник злочинний умисел, направлений на здійснення нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 05 січня 2021 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Героїв Севастополя, 35 у м. Києві, підійшовши до неповнолітнього ОСОБА_15 , зупинив його на вулиці, запитавши, яка година. В цей час, неповнолітній ОСОБА_15 дістав телефон з кишені та повідомив ОСОБА_7 час, після чого ОСОБА_7 представився працівником поліції та запитав, чи є в нього та в його товариша ОСОБА_16 , який перебував поруч із ОСОБА_15 , грошові кошти для купівлі алкогольних напоїв, а саме пива. ОСОБА_15 повідомив, що має грошові кошти та почав витягувати свій гаманець з кишені штанів. Відкривши гаманець, ОСОБА_15 , дістав з нього грошові кошти у сумі 100 грн. з метою передання ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_7 взяв останнього за руку, в якій був гаманець, і стиснув її, іншою своєю рукою ОСОБА_7 дістав з гаманця ОСОБА_15 всі грошові кошти, які знаходились в гаманці, а саме 500 грн. купюрами номіналом 2 купюри по 200 грн., та 1 купюра 100 грн. На прохання ОСОБА_15 повернути йому кошти ОСОБА_7 не зреагував. Після чого, ОСОБА_7 наказав неповнолітнім ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вивертати всі кишені, на що вони погодились та почали викладати весь вміст кишень. В ході вивертання кишень ОСОБА_16 відмовився діставати всі речі, після чого ОСОБА_7 почав погрожувати останньому тим, що пристрелить його, застосувавши пістолет, що знаходиться в нього під курткою. Після чого, ОСОБА_16 дістав свій мобільний телефон та передав ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_7 наказав ОСОБА_16 ввести код для розблокування телефону, в подальшому, ОСОБА_16 відмовився повертати телефон ОСОБА_7 та між ними виникла штовханина, в ході якої ОСОБА_16 турнув ОСОБА_7 в груди, а саме у місце, де була схована кисть руки ОСОБА_7 , та зрозумів, що у ОСОБА_7 відсутня зброя, після чого потерпілі почали кликати на допомогу. Намагаючись уникнути відповідальності за вчинене, ОСОБА_7 почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденими грошовими коштами у сумі 500 грн. на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_17 матері неповнолітнього ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому повторно (розбій).

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати. Обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті, він здійснював розбійні напади на потерпілих неповнолітніх з метою заволодіння мобільними телефонами та грошовими коштами, які вони мали при собі. Зазначив, що 20.12.2020 року приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Світличного, 1 в м. Києві, він вчинив напад на ОСОБА_8 із погрозою застосування ножа, внаслідок якого заволодів мобільним телефон марки Xiomi M1 Play, який мав при собі ОСОБА_8 , після чого він мобільний телефон продав, а гроші використав на власні потреби. Обвинувачений ОСОБА_7 також суду пояснив, що 31.12.2020 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи поблизу вулиці Козицького в парку «Первомайський» у м. Києві, він вчинив напад на двох неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , яким із погрозою застосування пістолета, наказав передати йому мобільні телефони, що мали при собі потерпілі, внаслідок чого заволодів мобільним телефоном марки «Iphone Xr», який знаходився у неповнолітнього ОСОБА_9 , та мобільний телефон марки «Iphone 6S», який знаходився у неповнолітнього ОСОБА_10 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а мобільні телефони продав, витративши грошові кошти на власні потреби. Обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що 05.01.2021 року приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку 18 по вул. Білецького в місті Києві, із погрозою застосування ножа, заволодів мобільними телефонами марки «Dooge x50», який знаходився у потерпілого неповнолітнього ОСОБА_12 , та мобільним телефон марки «Xiaomi Redmi 7», який знаходився у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденими мобільними телефонами на власний розсуд, він їх продав на радіо ринку, грошові кошти витратив на власні потреби. Обвинувачений ОСОБА_7 також суду пояснив, що 05.01.2021 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи по вулиці Героїв Севастополя, 35 у місті Києві, він із погрозою застосування пістолету, заволодів грошовими коштами неповнолітнього ОСОБА_15 у сумі 500 грн., пояснив, що після того, як ОСОБА_15 дістав на його прохання гаманець, він взяв останнього за руку, в якій був гаманець, і стиснув її, іншою своєю рукою дістав з гаманця ОСОБА_15 всі грошові кошти, які знаходились в гаманці, в сумі 500 грн. Після чого, між ним та товаришем ОСОБА_15 виникла штовханина, та він покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

У судове засідання не прибули потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , будучи повідомленими належним чином про місце, день та час судового засідання по справі, про причини неявки суд не повідомили.
Від потерпілої ОСОБА_14 до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить суд розглядати справу без її участі, щодо визначення міри покарання покладається на розсуд суду.
Від потерпілої ОСОБА_17 до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить розглянути кримінальне провадження у її відсутність, просить призначити покарання на розсуд суду.
Таким чином, із врахуванням вимог ч. 1 ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, суд на місці ухвалив провести судовий розгляд у відсутність потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до суду було подано позовну заяву до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яка на підставі ухвали суду від 19.05.2021 року була прийнята до спільного розгляду у кримінальному провадженні.
Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_4 просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь грошові кошти у сумі 19 420 грн. реальних збитків, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_7 31.12.2020 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи поблизу вул. Козицького в м. Києві в парку «Первомайський» із погрозою застосування насильства, скоїв напад на її сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом дитинства, та заволодів мобільним телефоном марки «Iphone 6S» IMEI: НОМЕР_4 , який знаходився у потерпілого ОСОБА_10 , чим завдано матеріальної шкоди на суму 19 420 грн. Також, цивільний позивач ОСОБА_4 вказує на заподіяння їй моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_7 малолітньому ОСОБА_10 спричинено моральну шкоду, яка полягає у нервових розладах та душевних стражданнях, був порушений звичний уклад життя дитини, дитина отримала нервовий стрес, внаслідок вчинення стосовно нього кримінального правопорушення із погрозою застосування насильства, яку ОСОБА_4 оцінює в 30 000 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Зазначили, що суму спричинених матеріальних збитків рахували, виходячи з інформації з Товарного чеку № фРН-0510/041 від 10.05.2016 р., коли було придбано мобільний телефон «Iphone 6S» IMEI: НОМЕР_4 . ОСОБА_10 зазначила, що після вчинення відносно її сина кримінального правопорушення, дитина відчула нервовий стрес, було порушено право власності дитини на телефон, та син був позбавлений можливості протягом тривалого часу користуватись мобільним телефоном.
Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_10 не визнав, пояснивши суду, що дійсно 31.12.2020 року приблизно о 14 год. 00 хв., він, перебуваючи поблизу вулиці Козицького в парку «Первомайський» у м. Києві, побачив неповнолітніх ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , після чого він вирішив здійснити на них напад з метою заволодіння належними їм мобільними телефонами. Він підійшов до неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували на дитячому майданчику, представився працівником поліції, після чого повідомив, що насправді він являється блогером, і в нього на Youtube є канал, та запропонував потерпілим знятись в його відео ролику, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовились. Після цього, він сказав їм, що він наркоман та почав погрожувати, що в нього в кармані пістолет, під погрозою застосування пістолету, він почав вимагати у останніх передати йому мобільні телефони, внаслідок чого діти передали йому два мобільних телефони марки «Iphone Xr», який знаходився у неповнолітнього ОСОБА_9 , та мобільний телефон марки «Iphone 6S», який знаходився у неповнолітнього ОСОБА_10 , які він у подальшому продав. Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що викрадений ним у ОСОБА_10 телефон був не новим, а тому не може коштувати, як новий телефон, про що зазначає мати ОСОБА_10 у своєму позові. Вказує, що телефон вартує значно менше, аніж зазначено у позові. У той же час, обвинувачений зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, він не оспорює, та з ними згодний. Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що на його переконання, моральної шкоди внаслідок його дій неповнолітньому ОСОБА_10 заподіяно не було, тому просить врахувати ці обставини при вирішенні цивільного позову.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, не визнав цивільного позову, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішує обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідженням цивільного позову ОСОБА_4 та доданих до нього доказів, заслуховуванням пояснень цивільного позивача ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 , пояснень цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_7 , та дослідженням характеризуючих матеріалів, після чого перейти до судових дебатів та надати останнє слово обвинуваченому /ч. 3 ст. 349 КПК України/.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Так, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, зокрема: 03 червня 2006 року засуджений Печерським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, 31 жовтня 2007 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі, 13 травня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, 10 липня 2015 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, 21 травня 2018 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України із призначенням покарання на підставі ч. 2 ст. 70 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, звільнившись 20.07.2020 року з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» по відбуттю покарання, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливий злочин, пов`язаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу; має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість; останній раз засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 ; неодружений, малолітні та неповнолітні діти, непрацездатні особи на утриманні не перебувають; офіційно не працевлаштований; майнова шкода, завдана вчиненням кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 на користь потерпілих відшкодована не була, тільки матері потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_6 було повернуто викрадений мобільний телефон ОСОБА_18 , який добровільно надав для вилучення телефон Xiomi M1 Play IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . Суд також при призначенні покарання враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також як обтяжуючу обставину, враховано, що кримінальні правопорушення були вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 відносно неповнолітніх, та рецидив злочинів. Зазначене свідчить, що ОСОБА_7 , не зважаючи на його неодноразове засудження за вчинення корисливих злочинів та відбування ним покарання у виді позбавлення волі, він на шлях виправлення не став, і продовжив вчинення протиправних діянь, що у своїй сукупності свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без його ізоляції від суспільства, та неможливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного із позбавленням волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 був засуджений: 09 лютого 2021 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 187 КК України, до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, кримінальне правопорушення по даній справі вчинив до постановлення попереднього вироку, зараз обвинувачений відбуває покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія - 35», та був етапований до ДУ «Київський слідчий ізолятор» з метою розгляду даного кримінального провадження, суд призначає ОСОБА_7 покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд також, приходить до висновку, що визначений судами строк позбавлення волі за вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, жодним позитивним чином не відобразились на його подальшій поведінці, та із врахуванням продовження вчинення ним нових корисливих злочинів, не були стримуючим чи превентивним фактором для припинення подальшої протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 . Тобто, незалежно від строку позбавлення волі, поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 лишається суспільно-небезпечною та незмінною, що формує у суду переконання, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді 8 років 1 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного на праві власності обвинуваченому, буде об`єктивно справедливою карою за вчинені ним кримінальні правопорушення, та сприятиме критичній оцінці обвинуваченим ОСОБА_7 вчинених ним протиправних дій.

Стосовно заявленого цивільного позову суд зазначає наступне:
За змістом ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді їхні батьки. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону /ч. 1 ст. 1177 ЦК України/.
За змістом п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Так, надаючи оцінку доказам, на підтвердження заявлених ОСОБА_4 позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди у розмірі вартості викраденого обвинуваченим ОСОБА_7 мобільного телефону, суд керується положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до змісту товарного чеку № фРН-0510/041 від 10.05.2016 р. ОСОБА_4 було придбано мобільний телефон смартфон Apple iPhone 6s 64Gb Gold вартістю 18 269 грн., до мобільного телефону було придбано захисне скло вартістю 600 грн., та розширена гарантія на телефон вартістю 551 грн., всього витрачено коштів 19 420 грн.
Поміж тим, цивільним позивачем ОСОБА_4 під час розгляду цивільного позову не було доведено належними та допустимими доказами, що станом на 31.12.2020 рік вартість викраденого у її сина ОСОБА_10 мобільного телефону вищевказаної марки та моделі становила саме 19 420 грн. Крім того, суд не може включати у суму заподіяних ОСОБА_4 збитків, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вартість захисного скла та гарантійного забезпечення, оскільки позивачкою ОСОБА_10 до суду не було подано будь-яких доказів, на підтвердження тієї обставини, що дане захисне скло, придбане нею 10.05.2016 р., до сих пір, станом на 31.12.2020 р. було встановлено на мобільному телефоні, який викрав обвинувачений ОСОБА_7 у сина цивільної позивачки, та ті обставини, що дія гарантійного обслуговування, придбаного 10.05.2016 року поширювалась на деліктні правовідносини, що виникли 31.12.2020 року внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_10 .
Проте, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує та не оспорює обставин, викладені в обвинувальному акті, про що у суду відсутні жодні сумніви, щиро розкаюється у вчиненому, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 заподіяних збитків у розмірі 12 000 грн., оскільки саме такий розмір заподіяння шкоди ОСОБА_4 було встановлено під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та саме такий розмір заподіяної шкоди відповідно визнається обвинуваченим ОСОБА_7 , який повністю та беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Що стосується відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , останньому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнала дитина внаслідок нападу, здійсненого на неї ОСОБА_7 , та протиправним заволодінням майна малолітнього ОСОБА_10 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. Суд вважає доведеними ті обставини, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 було порушено звичний уклад життя неповнолітнього, та із врахуванням положень ст. 23 ЦК України, оцінює заподіяну моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України, зокрема, вилучений мобільний телефон марки Xiaomi M1 Play IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , синього кольору, який поміщено до файлу та скріплено паперовою склейкою з печаткою «Для довідок Солом`янського УП ГУНП у м. Києві» та завірено підписами понятих, переданий на відповідальне зберігання за зберігальною розпискою ОСОБА_6 , залишити у власності ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 4, 5, 100, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст. ст. 81, 82 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 10.01.2021 року.

Речовий доказ: вилучений мобільний телефон марки Xiaomi M1 Play IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , синього кольору, який поміщено до файлу та скріплено паперовою склейкою з печаткою «Для довідок Солом`янського УП ГУНП у м. Києві» та завірено підписами понятих, переданий на відповідальне зберігання за зберігальною розпискою ОСОБА_6 , - залишити у власності ОСОБА_6 .

Позовну заяву ОСОБА_4 , яка діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. та моральну шкоду у сумі 10 000 (десять тисяч) грн., всього 22 000 (двадцять дві тисячі) грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 , яка діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - відмовити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1