Справа №577/5353/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/539/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

прокурора - ОСОБА_7

розглянувши у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2021 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування терміну перебування під домашній арештом у строк покарання,-

ВСТАНОВИЛА:

До Конотопського міськрайонного суду звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про зарахування йому у строк покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду від 05 жовтня 2018 року періоду перебування під домашнім арештом з 30 листопада 2017 року по 31 травня 2019 року.

За результатом розгляду вказаного клопотання ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2021 року, у його задоволенні було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду, та постановити нову, якою зарахувати йому у строк покарання період, у який він перебував під домашнім арештом.

В апеляційній скарзі, без будь якого обґрунтування, апелянт лише посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що порушує його права.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що суд, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так, вироком Конотопського міськрайонного суду від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Вказаний вирок набрав законної сили 02 квітня 2019 року і на даний час засуджений відбуває покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія №17».

При цьому, вирішуючи питання щодо зарахування засудженому ОСОБА_6 у строк покарання період його перебування під домашнім арештом з 30 листопада 2017 року до 31 травня 2019 року, суд вірно зазначив, що відповідно до ст. 72 КК України у строк покарання зараховується лише час попереднього ув`язнення.

Так, ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення це запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. У строк попереднього ув`язнення включається затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання, тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, перебування обвинуваченого у стаціонарному медичному закладі при проведенні експертизи, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

У розумінні вищезазначених вимог закону, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є попереднім ув`язненням, а тому, саме з врахуванням вказаних обставин висновок суду про відсутність підстав для зарахування його у строк призначеного покарання є законних, належним чином обґрунтованим і з таким висновок, також, погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 , то вони не заслуговують на увагу, у зв`язку з необґрунтованістю, при тому, що колегіє суддів під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку що оскаржувана ухвала є незаконною чи такою, що порушує права засудженого, оскільки в матеріалах даного провадження відсутні докази на підтвердження наявності у останнього строку попереднього ув`язнення, який би, відповідно до вимог чинного законодавства, підлягав до зарахування у строк призначеного йому покарання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2021 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування терміну перебування під домашній арештом у строк покарання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4