Провадження № 1-кс/712/41/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Черкаси
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими, -
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернулися до слідчого судді з указаною скаргою, в якій просять слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , винесену 14.09.2021 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України; зобов`язати старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 задовольнит клопотання про вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, подане ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування скарги указують на те, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України, по якому на даний час розпочато проведення досудового розслідування, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Кримінальне провадження стосується того, що старший дізнавач сектору дізнання Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 , яка на даний час здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000439 від 21.05.2019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого статтею 351 Кримінального кодексу України, станом на сьогоднішній день, не виконала 4 (чотири) судових рішення, а саме: ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.03.2021, 25.03.2021, 25.03.2021 та 01.04.2021 року.
Зазначили, що 31 серпня 2021 року вони звернулися до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотанням про вручення їм пам`ятки про права та обов`язки потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000084.
01 грудня 2021 року на адресу потерпілого ОСОБА_4 , засобами поштового зв`язку, надійшов супровідний лист територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 23.11.2021 року вих. № 19643-21/11- 04-7793/21, яким направлено постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , винесену 14.09.2021 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження.
Відмова у задоволенні клопотання обґрунтована тим, що в матеріалах кримінального провадження, а також в клопотаннях відсутні відомості про вид (моральна, фізична або майнова), завданої заявникам шкоди, відсутні підтверджуючі документи спричинення вказаним особам шкоди та інші обставини.
Вважають оскаржувану постанову старшого слідчого незаконною та такою, що порушує їх права та законні інтереси оскільки відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчиненя щодо неї кримінального правопорушення або залучення її до провадження як потерпілого. Враховуючи, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення ними було повідомлено про кримінальне правопорушення, яке стосується їх, а не третіх осіб, вони набули статус потерпілих. Крім того, зазначили, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бит остаточно встановлених лише обвинувальним вироком суду, якого на даний момент ще немає.
Тако, на думку скаржників, осаржувана постанова слідчого є невмотивованою та не відповідає процесуальним та фактичним обставинам справи.
В судовому засіданні скаржники скаргу підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини, просили задовольнити скаргу в повному обсязі.
В судовому засіданні прокурор по суті скарги заперечувала. У своїх поясненнях зауважила, що під час досудового слідства слідчим здійснювались всі необхідні заходи задля належного, повного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження, а тому скарга є безпідставною та не підлягає до задоволення.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.
Під час судового розгляду встановлено, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України.
За даними матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2021 у справі № 711/4517 зобовязано прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 13.07.2021. Відповідно до змісту заяви працівником сектору дізнання Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області умисно не виконано ухвали слідчих суддів, які набрали законної сили у кримінальному провадженні № 0000439 щодо розгляду клопотань заявників.
31 серпня 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотанням про вручення їм пам`ятки про права та обов`язки потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000084.
14 вересня 2021 року постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 відмовлено заявникам у наданні їм статусу потерпілого у кримінальному провадженні № .0000084.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням слідчого, заявники звернулися до слідчого судді з указаною скаргою.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У відповідності з нормами Особливої частини КК України наслідки злочинного діяння можуть відображатися у тій чи іншій сфері фізичного стану людини, зокрема у вигляді заподіяння смерті, шкоди здоров`ю (тяжкої, середньої чи легкої тяжкості тілесних ушкодження), фізичного болю. За такого, фізична шкода як вид шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, представляє собою сукупність змін, які об`єктивно відбулись у стані людини як фізичної істоти (тілесні ушкодження, розлад здоров`я, біль), тобто це фізичні страждання людини, фізичний біль, функціональний розлад організму, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, а також смерть, спричинені людині в наслідок кримінального правопорушення, що посягає на немайнові або майнові права громадянина, та внаслідок рішень чи дій (бездіяльності) правоохоронного або судового органу.
Виходячи з положень Цивільного кодексу України, майнова шкода полягає в позбавленні особи належних їй цінностей, грошей, майна, матеріальних благ.
Натомість, зі змісту заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 від 31.08.2021, не вбачається жодного належного обґрунтування, що заявникам завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували відповідні обставини.
Слідчий суддя критично оцінює доводів сторони заявників з приводу того, що постанова слідчого є протиправною та необґрунтованою.
Так, постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України). У постанові слідчого ОСОБА_9 є мотивувальна частина з посиланням на положення норм КПК та містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржниками не доведено будь-якими доказами розміру шкоди, що була завдана, або могла бути завдана кримінальним правопорушенням.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що таким чином права скаржників не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 55, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 31 січня 2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1