Провадження № 11-кп/4820/739/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 вересня 2021 року обвинуваченому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Хмельницької області, м. Хмельницького, українцю, громадянинц України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженому, із середньою освітою, не працюючому, на утриманні неповнолітніх дітей не маючому, раніше судимому: 24.01.2020р. Хмельницьким міськрайонним судом за ч. З ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць покарання по закінченню відбуття покарання,

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 18 листопада 2021 року включно.

Своє рішення суд обґрунтовував тим, що продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню, продовження кримінального правопорушення, а тому з урахуванням ступеня тяжкості та суспільної небезпеки злочину у якому обвинувачується ОСОБА_8 , особи обвинуваченого, тяжкості можливого покарання у разі визнання обвинуваченого, винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам визначеним у ст.177 КПК України, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 20 вересня 2021 року.

При цьому вказує, що прокурор несвоєчасно ознайомив обвинуваченого із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор безпідставно посилається у клопотанні на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки між обвинуваченим та прокурором було укладено угоду про визнання вини.
Усі докази у кримінальному провадженні зібрані та направлені до суду, а тому відсутній ризик, визначений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 визнає своє вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та впливати на потерпілих не має наміру.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 зазначає про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, так як у нього є мати та сестра, з яким він перебуває у нормальних відносинах. Має постійне місце проживання та можливість працювати на підставі трудового договору.
Продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід, суд не дослідив усі обставини, а тому прийняте судом рішення є незаконним.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та приміщення; санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; обвинувачений є раніше судимою особою, вчинив нові злочини після відбування

покарання, не має стійких соціальних зв`язків.

Тому, з урахуванням обставин передбачених ст.178 КПК України, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу і виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, а саме ризики: переховування від суду; перешкоджання кримінальному провадженню, продовження кримінального правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та не зможе запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі суду.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції дослідив обставини, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не змінилися.
В ухвалі суду викладені обставини, на підставі яких суд дійшов до висновку що продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України у тому й числі тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і висновок суду про те, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити лише найсуворіший запобіжний захід ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, суд обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження ізоляції обвинуваченого ОСОБА_8 від суспільства.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України.
Під час розгляду клопотання прокурор довів, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та вони виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, та що більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити мету застосування запобіжного заходу.
Наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні.
Зважаючи на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, так як у нього є мати та сестра, з яким він перебуває у нормальних відносинах, має постійне місце проживання та можливість працювати на підставі трудового договору, не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки на думку колегії суддів такі обставини не є визначальними та такими, що давали б підставу обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що прокурор безпідставно посилається у клопотанні на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки між обвинуваченим та прокурором було укладено угоду про визнання вини, на законність ухвали суду не впливають.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 18 листопада 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: