Справа № 463/7964/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/25/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на постанову від 27.05.2021 року про закриття кримінального провадження №0000264 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч.1 ст.365, ч.1 ст. 366, ч..1 ст.367 КК України,

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 від 27.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000264 від 28.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України.
В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що неодноразова неявка в судове засідання скаржників без повідомлення поважності причин такої неявки, свідчить про не підтримання поданої скарги особами, які її подали, у зв`язку з чим в задоволені такої слід відмовити.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити пропущений строк, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити їх скаргу та скасувати постанову слідчого.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мотивують тим, що розгляд скарги відбувся без їх участі, а оскаржувану ухвалу вони отримали лише 04 січня 2022 року.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що слідчий суддя не взяв до уваги докази незаконності закриття кримінального провадження. Звертають увагу на те, що слідчий в процесі розслідування кримінального провадження не здійснив їхнього допиту, не провів неупереджених слідчих дій, не провів належної перевірки щодо незаконності закриття кримінального провадження.

Крім того, апелянти зазначають, що слідчий суддя не розглянув їх скаргу належним чином.

Справа неодноразово призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду, однак відкладалася у зв`язку з поданими клопотаннями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурора, а також у зв`язку з лікарняним судді ОСОБА_4 , однак востаннє 15 березня 2022 року будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прокурор для участі в розгляді апеляційної скарги не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому їх неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Так ч. 1 ст. 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.
Крім того, відповідно до вимог цієї ж статті рішення, дії чи бездіяльність прокурора можуть бути оскаржені - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
При розгляді скарги слідчий суддя, на думку колегії суддів, допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі судді висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до п.п. 2 та 3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Так, як на правову підставу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя покликався на те, що неодноразова неявка заявників в судові засідання без повідомлення поважності причин такої неявки свідчить про непідтримання поданої скарги особами, які її подали.

За приписами частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У частині другій статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги, зокрема: скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.
Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності заявника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.
Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, у зазначеній ситуації суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК України порядку, адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.
Водночас, колегія суддів апеляційного суду виходить з положень ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України, згідно з якими доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає також право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.
Таким чином, на переконання колегії суддів апеляційного суду, з метою дотримання права особи на справедливий суд, а також дотримання розумних строків розгляду справи, у випадку належного повідомлення учасників провадження про час та місце розгляду скарги, у разі неявки останніх у судове засідання без поважних причин, слідчий суддя повинен розглянути подану скаргу в межах матеріалів, поданих до суду та прийняти одне із рішень, передбачених ч.2 ст.307 КПК України.
Як вбачається з ухвали, яка оскаржується, слідчим суддею скарга по суті не розглядалася, водночас підставою для відмови у її задоволенні стала неявка в судове засідання особи, яка її подала.
Однак, такий висновок слідчого судді не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та суперечить матеріалам провадження, в яких відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підтримують подану ними скаргу.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмовивши у задоволенні скарги по суті у зв`язку з неявкою в судове засідання заявників, слідчий суддя позбавив його права на судовий захист, не дослідив належним чином доводи скарги, що призвело до невстановлення фактичних обставин у справі, які впливають на її правильне вирішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на наведене, оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у суді першої інстанції.
Оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді скасовується з наведених вище підстав з призначенням нового розгляду, в силу того, що твердження скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000264 від 28.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, не були предметом дослідження слідчим суддею місцевого суду, відтак доводи апеляційної скарги в частині незаконності даної постанови не можуть бути предметом оцінки судом апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року. якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 від 27.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000264 від 28.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України скасувати, а матеріали скарги направити у Личаківський районний суд м. Львова для розгляду слідчим суддею в порядку глави 26 КПК України.

Головуючий:

Судді: