ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1168/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/255/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_3
суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі - ОСОБА_6
за участю прокурора - ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_8
представника потерпілої - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_11 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 .
Звільнено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0002483 від 14.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрито.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишено без розгляду та роз`яснено останній право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Як зазначено в ухвалі суду Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 жовтня 2017 року, близько 16-00 години, ОСОБА_11 зайшла у другий під`їзд буд. АДРЕСА_1 , де перебуваючи на першому поверсі вказаного під`їзду, вона побачила сусідку ОСОБА_8 , яка в цей час знаходилась спиною до входу в під`їзд та спілкувалась із ОСОБА_13 , яка виконувала ремонтні роботи в під`їзді.
Проходячи повз ОСОБА_8 , ОСОБА_11 верхнім одягом, а саме пальтом, обтерлась об стіну, яка на її думку була пофарбована, так як вони не поступились одна одній місцем, у зв`язку із чим між ними виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_11 підіймалась по сходах на другий поверх, продовжуючи вищевказаний конфлікт.
Перебуваючи по середині сходинок, між першим та другим поверхом вищевказаного під`їзду, ОСОБА_11 діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , яка в цей момент стояла на площадці першого поверху, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла один удар металевою палицею по правій руці ОСОБА_8 , спричинивши тим самим їй тілесне ушкодження у вигляді синця по розгинальній поверхні правого передпліччя у середній та верхній третинах, розповсюджуючись на розгинальну поверхню правого ліктьового суглобу, яке згідно висновку експерта №385-ЛЗ/17 від 30.11.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_11 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали не звернуто уваги на те, об обвинувачена усіляко затягувала судовий розгляд, оскільки в судові засідання не з`являлась.
Між тим судом такі дії обвинуваченої залишені без реакції.
Натомість суд мав зупинити провадження та оголосити обвинувачену в розшук.
Крім того, вважає, що судом було порушено строки розумного розгляду даного кримінального провадження.
Також, на думку автора апеляційної скарги суд безпідставно залишив її цивільний позов без розгляду, оскільки чинний КПК не передбачає такої підстави для залишення позову без розгляду як закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілу та її представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Положеннями ст. 49 КК України, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_11 вчинила інкриміноване їй діяння 25 жовтня 2017 року.
Таким чином судом першої інстанції було дотримано вимоги закону в частині підстав для звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності та закриття стосовно неї кримінального провадження.
Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що ОСОБА_11 та прокурор затягували судовий розгляд, але це залишилось без відповідної реакції суду першої інстанції, як на підставу для скасування судового рішення є необґрунтованим, оскільки суд апеляційної інстанції ревізує лише ухвалені судом рішення.
Суд першої інстанції при закритті кримінального провадження залишив без розгляду цивільний позов потерпілої, що також є предметом оскарження в її апеляційній скарзі.

В той же час, колегія суддів, вважає, що у разі закриття кримінального провадження з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається, потерпілий має право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита.

Також, згідно з вимогами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Тобто, невідшкодування обвинуваченим з будь-яких причин під час досудового слідства або судового розгляду заподіяної шкоди, так само як і не визнання ним цивільного позову в кримінальному провадженні, не є перешкодою для звільнення такої особи від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів, не встановивши підстав для скасування судового рішення, відмовляє у задоволенні апеляційної скарги потерпілої.

Керуючись ст.ст.128, 129, 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_11 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді