справа № 355/563/20
провадження № 1-кп/361/383/21
У Х В А Л А
15 вересня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0000078 від 15.02.2020, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярешки, Баришівського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 застосований у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 19 вересня 2021 року включно.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою терміном на 60 днів, з урахуванням обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; тобто можливість переховування від суду; незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, просила змінити застосований запобіжний захід на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який стосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За змістом частини третьої статті 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене; строк ухвали суду про продовження строку тримання під вартою відповідно до статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
З урахуванням закінчення строку дії запобіжного заходу і неможливості закінчення судового розгляду до його закінчення, необхідності перевірки на даній стадії судом обґрунтованості обвинувачення відносно ОСОБА_7 , виходячи з необхідності уникнення ризиків передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, із ступеня тяжкості та інкримінованого йому злочину, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе переховуватися від суду і незаконно впливати на потерпілу, та на не допитаних на даний час свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який він може бути засуджений від 7-ми до 15-ти років позбавлення волі, останній в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, з метою уникнути покарання за вчинений злочин може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу, та недопитаних на даний час свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
Що стосується наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України то прокурором у судовому засіданні не доведено.
Як зазначено в п. 17 Листа № 511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості «(п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року). При цьому наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, які при наявності презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому, дотримуючись практики Європейського суду з прав людини, яка є часткою національного законодавства та якою визначається, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, а тому суд вважає, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню ще на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини. На думку суду, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченому процесуальних обов`язків під час судового розгляду, тому продовжує йому строк тримання під вартою на 60 днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 183, 197, 331, 372 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Клопотання прокурора задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжити до 13 листопада 2021 року включно з утриманням його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3