Справа № 362/6198/19
Провадження № 1-кп/362/170/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Обухівського району Київської області кримінальне провадження № 120 191 101 400 003 17 від 05.03.2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кодаки Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2019 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_9 , що виник між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій прямий умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_9 , своєю лівою рукою, зібраною в кулак наніс один удар в праву частину обличчя останнього, у зв`язку із чим ОСОБА_9 , втрачаючи рівновагу почав падати на ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_7 своєю лівою та правою руками, зібраними в кулак, умисно наніс останньому ще близько 2 - 3 ударів в праву і ліву частину голови, внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця і садна на обличчі, поверхневих ран обох губ та садна лівої кисті і обох колінних суглобів, що згідно із висновком експерта № 133 від 13.05.2019 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, 23 лютого 2019 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, перебуваючи біля будинку № 49 по вулиці Вокзальній в селищі Глеваха Васильківського району Київської області, під час застосування ОСОБА_7 фізичної сили стосовно ОСОБА_9 , при спробі ОСОБА_10 припинити неправомірні дії ОСОБА_7 щодо ОСОБА_9 , коли він схопив ОСОБА_7 за верхній одяг зі сторони спини і спробував відтягнути ОСОБА_7 у бік з метою припинення протиправних дій ОСОБА_7 , у останнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_10 , виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , реалізуючи який, ОСОБА_7 , стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_10 , своєю лівою рукою, зібраною в кулак умисно наніс один удар в праву частину голови останньому, внаслідок чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, що згідно із висновком експерта № 132 від 13.05.2019 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_7 частково визнав свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, оскільки і він також отримав травми внаслідок сутички із потерпілими та по суті пред`явленого обвинувачення показав суду, що він дійсно у час та місці вказаних в обвинувальному акті застосував фізичну силу до потерпілих.

Проте, наголосив на тому, що потерпілий ОСОБА_9 висловився у його бік нецензурною лайкою, образив його дружину і почав штовхатись, чим спровокував його на такий вчинок.

На переконання обвинуваченого, застосування фізичної сили до людини є адекватною і правомірною реакцією на будь-які дії людини, що не подобаються і викликають обурення в нападника.

Також, обвинувачений показав у суду, що брат ОСОБА_9 ОСОБА_10 наніс йому тілесні ушкодження.

Обвинувачений зазначив, що він наніс ОСОБА_9 лише один удар і два удари ОСОБА_10 , при цьому, через темряву обвинувачений не розумів, що ОСОБА_10 є неповнолітнім оскільки останній має велику тіло будову і статуру дорослого чоловіка.

Потерпілий ОСОБА_9 , допитаний в судовому засіданні показав суду, що 23 лютого 2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, він керував автомобілем, який припаркував біля будинку АДРЕСА_2 ; з іншого автомобіля, що був припаркований поруч вийшов тоді не знайомий йому чоловік обвинувачений по справі ОСОБА_7 та із пасажирського місця пересів на місце водія і виїхав з парковки на автодорогу, після чого, ОСОБА_7 підійшов до їх автомобіля і почав сваритись з приводу того, що на думку ОСОБА_7 він неправильно припаркував свій автомобіль; потім він вийшов з автомобіля і словесний конфлікт продовжився біля автомобіля; надалі, коли він почав повертатись, то відчув удар в обличчя і втратив орієнтацію, після чого відчув ще декілька ударів в обличчя, приблизно п`ятнадцять; після цього, ОСОБА_7 почав бити його молодшого брата ОСОБА_10 і наніс йому приблизно 3 5 ударів в обличчя кулаком та він повалив ОСОБА_7 не землю і деякий час утримував його; надалі невідомий випадковий перехожий відтягнув його із ОСОБА_7 і вони викликали поліцію.

Потерпілий ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні показав суду, що 23 лютого 2019 року о 21 годині 40 хвилин, на паркові біля будинку АДРЕСА_2 ; раніше не знайомий йому чоловік обвинувачений по справі ОСОБА_7 , який із пасажирського місця пересів на місце водія і виїхав з парковки на автодорогу, підійшов до їх автомобіля і стукав у скло автомобіля з боку дверцят водія де сидів ОСОБА_9 щодо неправильної парковки автомобіля його братом; потім його брат ОСОБА_9 вийшов з автомобіля і словесний конфлікт продовжився біля автомобіля; надалі, ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_9 і наніс йому приблизно п`ятнадцять ударів в обличчя; потім він намагався припинити протиправні дії ОСОБА_7 , і останній наніс йому приблизно п`ять ударів в обличчя кулаком; надалі ОСОБА_9 повалив ОСОБА_7 не землю, а він побіг кликати їхнього батька.

Обставини щодо часу та місця учасники кримінального провадження не оспорили.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона є співмешканкою ОСОБА_7 і у час та місці, що вказані в обвинувальному акті вони опинились заблокованими у власному автомобілі, оскільки поруч припаркувався інший автомобіль; тоді ОСОБА_7 вийшов із пасажирського місця і пересів на місце водія та виїхав з парковки на автодорогу; після чого, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля потерпілих з метою зробити їм зауваження щодо неправильного способу парковки ними свого автомобіля; коли потерпілий, який перебував на місці водія, вийшов з автомобіля, словесний конфлікт продовжився біля автомобіля; надалі, ОСОБА_7 наніс удар ОСОБА_9 , після чого із автомобіля вийшов також і ОСОБА_10 і разом із своїм братом повалили ОСОБА_7 на землю і били головою об асфальт; надалі невідомий випадковий перехожий зняв ОСОБА_9 із ОСОБА_7 , сусіди потерпілих, які вийшли з під`їзду зупинили конфлікт і вони викликали поліцію.

Свідок підтвердила той факт, що ОСОБА_7 перший наніс удар потерпілому.

Свідок ОСОБА_14 допитана в судовому засіданні як свідок пояснила суду, що вона є сусідкою ОСОБА_7 і особисто не спостерігала бійку та її обставини між ним і потерпілими.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона є дружиною ОСОБА_9 і у час та місці, що вказані в обвинувальному акті вона разом із ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , який керував автомобілем, припаркувались біля будинку АДРЕСА_2 ; з іншого автомобіля, що був припаркований поруч вийшов тоді не знайомий їй чоловік обвинувачений по справі ОСОБА_7 та із пасажирського місця пересів на місце водія і виїхав з парковки на автодорогу, після чого, ОСОБА_7 підійшов до їх автомобіля і почав сваритись з приводу того, що на думку ОСОБА_7 . ОСОБА_9 неправильно припаркував свій автомобіль; потім її чоловік вийшов з автомобіля і словесний конфлікт продовжився біля автомобіля; надалі, коли її чоловік почав повертатись, ОСОБА_7 наніс йому удар в голову і потім ще приблизно п`ять ударів в голову; вона як і ОСОБА_13 намагались зупинити вказані дії ОСОБА_7 , але останній не реагував на їх вимоги; після цього, ОСОБА_10 також намагався зупинити дії ОСОБА_7 та надалі ОСОБА_7 повалили не землю і деякий час утримували його; потім невідомий випадковий перехожий відтягнув ОСОБА_9 із ОСОБА_7 і вони викликали поліцію.

Крім показань потерпілих і свідків винність обвинуваченого в повному обсязі також підтверджується наданими прокурором письмовими і відео- доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження та були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- висновком експерта № 132 від 13.05.2019 року згідно із яким у ОСОБА_10 було виявлено легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забою м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, що виникли від дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею контакту, яким могли бути і руки людини, за своїми властивостями може відповідати терміну виникнення; виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 внаслідок самовільного падіння з висоти власного зросту та співударом об тверду поверхню малоймовірно; виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, зазначених в ухвалі та під час його допиту в якості потерпілого (а.с. 141);

- висновком експерта № 133 від 13.05.2019 року згідно із яким у ОСОБА_9 було виявлено легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді синця і садна на обличчі, поверхневих ран обох губ та садна лівої кисті і обох колінних суглобів, що виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контакту, яким могли бути і руки чи ноги людини, за своїми властивостями може відповідати терміну виникнення; виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 внаслідок самовільного падіння з висоти власного зросту та співударом об тверду поверхню малоймовірно; виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, зазначених в ухвалі та під час його допиту в якості потерпілого (а.с. 152 153);

- змістом відеозапису від 23.02.2019 року о 21:40 годині у форматі «AVI», що міститься на CD диску, у якому зафіксовано та відображено обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим (а.с. 170).

При отриманні та фіксації доказів у справі порушень Кримінально-процесуального закону допущено не було, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Суд оцінює зібрані у провадженні та представлені прокурором докази допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим, вважає можливим покласти їх в основу вироку.

Твердження обвинуваченого стосовно провокації з боку потерпілого ОСОБА_9 , суд розцінює як обраний спосіб захисту та бажання обвинуваченого надати своїй поведінці виправданого змісту з метою усунення її суспільно небезпечного характеру, оскільки завдання легких тілесних ушкоджень є кримінально караним діянням та не є у даному випадку обґрунтовано необхідним заходом у зв`язку із будь-якими діями потерпілого.

При цьому, активні дії обвинуваченого, які виразились у спрямованому бажанні обвинуваченого з`ясувати стосунки та застосуванні фізичної сили відносно потерпілих, прямо вказують на існування у нього умислу на завдання останнім тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними.

Отже, показання потерпілих і свідків, спосіб і характер дій обвинуваченого та всі інші фактичні обставини справи прямо свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим.

Вся сукупність досліджених судом доказів у справі свідчить про об`єктивність і достовірність показань потерпілих, а тому підстави сумніватися в їх правдивості відсутні.

Таким чином, всебічно і об`єктивно аналізуючи здобуті і перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, неспростовно доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого за обома епізодами суспільно-небезпечних дій щодо кожного із потерпілих суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обговорюючи питання про вид і розмір покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений зареєстрований і постійно проживає в селі Кожухівка Калинівської селищної територіальної громади Фастівського району Київської області, де характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, неодружений, проживає із жінкою без укладення шлюбу, не судимий.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання відповідно до статей 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

При обранні міри покарання, необхідно застосовувати вимоги ч. 1 ст. 70 КК України та призначити винному покарання за сукупністю кримінальних проступків, оскільки ним було скоєно два кримінальні проступки, кожен з яких містить самостійний склад, по кожному із них не минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності і за вчинення жодного з них особа не звільняється від кримінальної відповідальності.

З урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених кримінальних проступків, особи винного, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначення покарання особі, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний кримінальний проступок, застосовуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України, у вигляді громадських робіт, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Потерпілими у справі до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

Обвинувачений в судовому засіданні не визнав цивільний позов в повному обсязі.

Натомість, цивільний позов потерпілих суд вважає обґрунтованим, однак задовольняє його частково з наступних підстав.

Суд враховує ступінь вини підсудного у заподіянні моральної шкоди кожному із потерпілих та бере до уваги ту обставину, що потерпілі в результаті злочинних дій обвинуваченого зазнали певних моральних страждань, які вплинули на їх психологічний та загально емоційний стан.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який слід стягнути з обвинуваченого на користь кожного із потерпілих, суд враховує її характер, ступінь та обсяг моральних переживань кожного із потерпілих у зв`язку із завданням їм тілесних ушкоджень, їх характер, тривалість, спосіб завдання, наявність причинного зв`язку між вчиненим і моральною шкодою, яка настала, роль і ступінь участі обвинуваченого у її заподіянні, порушення життєвих зв`язків, тяжкість вимушених змін у житті кожного потерпілого, що було пов`язане із завданням тілесних ушкоджень, а також час і зусилля необхідні для відновлення свого душевного стану.

При цьому, суд відхиляє і не приймає до уваги надані представником потерпілих висновки соціально-психологічних досліджень моральної шкоди кожного із потерпілих № 05-11-20 і № 06-11-20 від 10 листопада 2020 року, оскільки вони надані суду із порушенням статті 83 ЦПК України (а.с. 117 144, 145 173).

Зокрема, в супереч вимогам частини другої статті 83 ЦПК України, позивачі не подали вказані докази разом з поданням позовної заяви та, в супереч вимогам частини четвертої статті 83 ЦПК України позивачі письмово не повідомили суд і зазначили доказ, який не може бути ними подано разом із позовом та причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, які підтверджують, що позивачі здійснили всі залежні від них дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із частиною восьмою статті 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Проте, на думку суду, з дати внесення до ЄРДР відомостей про вказані суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_7 08 жовтня і 05 березня 2019 року, позивачі об`єктивно мали достатньо часу для проведення відповідних соціально-психологічних досліджень моральної шкоди кожного із них та надання суду висновків таких досліджень разом із позовом 28 січня 2020 року 9а.с. 25 26).

Крім того, суд виходить з основ розумності, доцільності, виваженості та справедливості.

Таким чином, на підставі ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_9 необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень 00 копійок та на користь потерпілого ОСОБА_10 у розмірі 1 000 гривень 00 копійок.

Отже, цивільний позов потерпілих про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, щодо вимог, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується матеріалами кримінальної справи.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відомості про процесуальні витрати суду не надано.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк п`ятдесят годин.

Його ж, визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Відповідно до частини першої статті 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

-оптичний CD диск із відео-файлами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий