Справа № 738/1030/21
№ провадження 1-в/738/133/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
Засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.82 КК України, уточнивши яке, просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, обмеженням волі, посилаючись на те, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, стягнень не має, виконує обов`язки нічного днювального відділення СПС №6, залучається до робіт з благоустрою установи, має два заохочення, на даний час відбув більше половини строку призначеного судом покарання, а тому вважає, що його поведінка свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що поведінка засудженого ОСОБА_2 свідчить про те, що він став на шлях виправлення та відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та спостережної комісії ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 листопада 2012 року за ч.2 ст.121, ч.3 ст.365, ч.1 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі, з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах пов`язані зі здійсненням функцій представника влади строком на 3 роки, з позбавленням на підставі 54 КК України спеціального звання старший лейтенант міліції.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 січня 2013 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 листопада 2012 року набрав законної сили 17 січня 2013 року.

Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2018 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.365 КК України до 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади та без застосуванням ст.54 КК України. У відповідності до ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 липня 2019 року вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2020 року ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 липня 2019 року скасовано та направлено справу на новий апеляційний розгляд.

Строк покарання обчислюється з 01 червня 2016 року.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

Станом на 30 вересня 2021 року невiдбутий строк покарання засудженого ОСОБА_2 становить 3 роки 8 місяців 1 день позбавлення волі.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19 червня 2016 року.

За час перебування в УВП №23 м. Полтава режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінне відношення до обов`язків чергового по камері та зразкову поведінку отримав одне заохочення.

З 21 січня 2019 року по 08 лютого 2019 року відбував покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», а з 23 лютого 2019 року по 20 вересня 2019 року відбував покарання в УВП №23 Полтава, де дотримувався вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконував, заохочень та стягнень не мав.

З 20 вересня 2019 року засуджений продовжує відбувати покарання у ДУ «Менська ВК (№91)», де дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, стягнень не має, на профілактичних обліках не перебуває. На підставі договору цивільно-правового характеру №195 від 01 листопада 2019 року, який діяв по 30 квітня 2020 року, договору цивільно-правового характеру №80 від 04 травня 2020 року, який діяв по 30 червня 2020 року, договору цивільно-правового характеру №113 від 07 липня 2020 року, який діяв по 01 вересня 2020 року, договору цивільно-правового характеру №198 від 02 листопада 2020 року, який діяв по 01 грудня 2020 року, був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. На підставі договору цивільно-правового характеру №198 від 02 листопада 2020 року, який діяв по 01 грудня 2020 року, залучався до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства установи. На підставі поданої засудженим письмової заяви з 01 червня 2021 року по даний час виконує обов`язки нічного днювального відділення СПС №6, до покладених на нього обов`язків ставиться добре. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, за активне проведення ремонтних робіт на відділенні СПС №6 отримав заохочення, порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку виконує за планом.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №23 від 15 грудня 2020 року) ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення, однак, приймаючи вказане рішення, установа виконання належним чином не мотивувала його.

На засіданні спостережної комісії Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області 03 вересня 2021 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_2 щодо можливості застосування до нього пільги, передбаченої ст.82 КК України, та прийнято постанову №33, якою також було відмовлено в погодженні застосування до ОСОБА_2 ст.82 КК України.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання. Про те, що засуджений став на шлях виправлення може свідчити його зразкова поведінка, яка полягає у дотриманні правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, а також сумлінне ставлення до праці, яке передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за час перебування в УВП №23 м. Полтава засуджений ОСОБА_2 характеризувався позитивно: режим утримання не порушував, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінне ставлення до обов`язків чергового по камері та зразкову поведінку отримав заохочення, у вигляді подяки начальника установи виконання покарання.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК (№91)» засуджений ОСОБА_2 розпорядок дня виконує, дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності жодного разу не притягувався, на профілактичних обліках не перебуває, виконує обов`язки нічного днювального відділення СПС №6, до покладених на нього обов`язків ставиться добре, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, за активне проведення ремонт у відділенні СПС №6 отримав заохочення у вигляді подяки начальника установи.

Постановою №33 від 03 вересня 2021 року спостережною комісією Корюківської районної державної адміністрації відмовлено в погодженні застосування до засудженого ОСОБА_2 ст. 82 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним зазначити про те, що рішення спостережної комісії мають рекомендаційний характер і не є визначальними під час вирішення питання про застосування пільги, передбаченої статтею 82 КК України, а таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого і того чи став він на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_2 відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці, обмежень щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі, передбачених ст.61 КК України, не має, а відтак, суд приходить до висновку про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців 01 (один) день.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України, у разі вчинення нового кримінального правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Засудженого ОСОБА_2 конвоювати до виправного центру в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 04 жовтня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1