В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва угоду про примирення, укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000010 від 30.04.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого у КП «Плесо», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 30.04.2021 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, проник на територію стоянки катерів відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м.Києві, який розташований на Трухановому острові у Дніпровському районі міста Києва, де піднявся на плавуче судно типу «дебаркадер».

На вказані дії відреагував поліцейський моторист сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 , який ніс службу на вказаному посту відповідно до графіку чергувань за 29.04.2021 року, який представившись та пред`явивши службове посвідчення зупинив ОСОБА_7 та зробив останньому зауваження висунувши вимогу спуститися з судна та залишити територію стоянки катерів відділу поліції у річковому порту Київ.

В подальшому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який перебував при виконання службових обов`язків, у форменому одязі, умисно почав конфліктувати з приводу обставин свого зупинення та висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_6 .

Надалі, на вказані попередження ОСОБА_7 не реагував та усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, відмовившись виконати його законні вимоги, підійшов до нього та діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень останньому, у зв`язку з виконанням ОСОБА_6 службових обов`язків, вирішив застосувати насильство, яке виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу.

Зокрема, в ході суперечки ОСОБА_7 , діючи умисно, відмовився виконувати законні вимоги працівника поліції, завдав удар правою ногою у ліву ліктьову ділянку руки поліцейському мотористу сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м.Києві старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , чим спричинив останньому фізичний біль та тілесні ушкодження.

На вказані незаконні дії ОСОБА_7 відреагував інспектор сектору превенції відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час відповідно до графіку чергувань, перебував у складі СОГ, при цьому останній намагався зупинити ОСОБА_7 , який в свою чергу продовжуючи свої незаконні дії завдав удар правою ногою у ділянку лівої гомілки ОСОБА_5 , чим спричинив останньому фізичний біль та тілесні ушкодження.

Згідно з даними висновку експерта №042/1-263-2021 від 05.05.2021 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на заднє-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом на задню поверхню передпліччя.

Виявлене тілесне ушкодження не має ознак небезпеки для життя.

Згідно з даними висновку експерта №042/1-272-2021 від 07.05.2021 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням даних, наданої медичної документації на його ім`я, було виявлено тілесні ушкодження, у вигляді саден на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

18 червня 2021 року у даному кримінальному провадженні №0000010 між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.345 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, при цьому обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі сформульованої підозри та обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч.2 ст.345 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме:

- за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. Також, сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілим та обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними та підозрюваним ОСОБА_7 та призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердили, що їм роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_4 , також підтримав вищезазначену угоду.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілими угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, потерпілі в свою чергу цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст.65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив умисне заподіяння працівником правоохоронного органу, побоїв потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Речові докази у справі: відсутні.
Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_7 процесуальні витрати у розмірі 1303 гривні 60 копійок на користь держави за проведення по справі судово-медичних експертиз.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись вимогами ст.ст.122, 314ч.1, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 18 червня 2021 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/1212/21, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000010 від 30.04.2021, укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому за цей злочин узгоджене сторонами угоди про примирення від 18 червня 2021 року покарання, а саме:

- за ч.2 ст.345 КК України призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді домашнього арешту закінчився.
Речові докази у справі: відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати у розмірі 1303 гривні 60 копійок на користь держави за проведення по справі судово-медичних експертиз

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: