ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2520/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3045/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою повернуто прокурору Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 обвинувальний акт, затверджений 20.08.2021 у кримінальному провадженні №0000243 від 16.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України. Суд мотивував своє рішення тим, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулюванню обвинувачення. Так, у викладі фактичних обставин не містится опису об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення та дій обвинуваченого, що вказують на наявність такої кваліфікуючої ознаки крадіжки як "проникнення у сховище". Крім того, у вступній частині обвинувального акта зазначено, що 20 липня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Водночас, на вказану дату ОСОБА_7 не мав статусу обвинуваченого, а згідно реєстру матеріалів досудового розслідування 20 липня 2021 року йому було повідомлено про підозру.
Прокурор, не погодившись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що підстава для повернення обвинувального акту, зазначена судом, не передбачена КПК України. Прокурор вважає, що дотримано вимоги КПК України щодо змісту та відомостей, які має містити обвинувальний акт, в якому зазначено, що заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд. Крім того обвинувачений і потерпілий не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Зазначає, що прокурор має право змінити обсяг обвинувачення чи кваліфікацію діяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, думку обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації

3) формулювання обвинувачення. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Під час складання обвинувального акту відповідно до вимог ч.5 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути зазначено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, у тому числі час, місце, спосіб вчинення злочину, наявність співучасників тощо.
Правильне відображення обставин при формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідства та обвинувачення, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фактичні дані у своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Колегія суддів погоджується в даному конкретному випадку з висновком суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору. Встановлено, що дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище. При викладенні фактичних обставин вчиненого та формулюванні обвинувачення, суть якого має бути роз`яснена судом обвинуваченому під час судового розгляду, органом досудового розслідування та прокурором допущені суперечності, які не узгоджуються з кваліфікацією дій обвинуваченого, що вказана в обвинувальному акті. В даному випадку обвинувальний акт складений таким чином, що перешкоджає можливості визначити чітко межі судового розгляду, обставини, що підлягають дослідженню, що об`єктивно може порушити права обвинуваченого. Така неконкретність позбавляє учасників судового розгляду процесуальної визначеності та може перешкодити обвинуваченому належним чином підготуватися до захисту.
На переконання колегії суддів, вказані недоліки обвинувального акту не можуть бути усунені шляхом зміни обвинувачення в суді згідно ст. 338 КПК України, про що вказує прокурор, оскільки зазначені обставини не є новими фактичним обставинами кримінального правопорушення.
При цьому, посилання суду на помилку при зазначені дати у вступній частині обвинувального акту, не є підставою для повернення обвинувального акту. Однак, враховуючи наведені вище обставини, які обгрунтовано перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду, підстав для скасування ухвали суду за апеляційними доводами прокурора не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: