Справа № 297/2350/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 вересня 2021 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000364 від 17.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Верхнє Синьовидне, Стрийського району, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі не менше 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 95 160 гривень. У разі внесення застави просить покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000364 від 17.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, заступник начальника СВ вказує на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх карність, діючи з прямим умислом направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 17.09.2021 року в невстановлений точний час підібрав, на заздалегідь обумовленому місці у Свалявському районі, на власному автомобілі «Шкода Октавіа», д.н.з. « НОМЕР_1 », трьох громадян Афганістану та одного громадянина Бангладешу, яких з метою незаконного переправлення через державний кордон перевіз на територію Берегівського району безпосередньо до місця висадки між населеними пунктами с. Гетен та с. Попово, в безпосередню близькість до державного кордону, звідки, з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, через поле, мав перевести вказану групу до державного кордону України з Угорщиною, однак був викритий працівниками УСБУ в Закарпатській області та затриманий разом з останніми.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне переправлення осіб через державний України, сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події, в ході якого останнього затримано разом з нелегальними мігрантами та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

17 вересня 2021 року о 10:34 годин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 вересня 2021 року заступником начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім того, підозрюваний з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів або відмови від надання таких. Аналогічним чином ОСОБА_6 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях. Крім того, ОСОБА_6 знаходячись на волі зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП, з погодженням прокурора, просить до нього застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі не менше 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 95 160 гривень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків.

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та позицію висловлену в судовому засіданні прокурором.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що оскільки підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, достатнім буде застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, що повністю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. В разі обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити нижчий розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначені в клопотанні ризики, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів, що створюватиме загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких, а також можливість використовувати свої зв`язки, координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення ним, підозрюваним, кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудового розслідування, слідчий суддя також вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний раніше не судимий, неодружений, не працює, тобто немає міцних соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи особисті обставини життя, факт того, що ОСОБА_6 ніде не працює, неодружений, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення загроз, тиску та підбурювання свідків до дачі неправдивих показів.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється - з корисливих мотивів вчинений злочин, та з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, який не працює, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 71 370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання в залежності від стадії кримінального провадження, утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно до ст. 197 ч. 2 КПК України строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту затримання, тобто з 17.09.2021 року 10:34 годин.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000364 від 17.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Верхнє Синьовидне, Стрийського району, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб з моменту затримання - 17.09.2021 року 10:34 годин.

Строк дії ухвали закінчується 16 листопада 2021 року о 10:34 години.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_6 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 71 370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; 2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання в залежності від стадії кримінального провадження; 3) не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1