Справа № 314/6310/14-к
Провадження № 1-кп/314/17/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001294 від 24.08.2014 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 (моб. тел. НОМЕР_2 ),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
24 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині, водій ОСОБА_3 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи мотоциклом «КМЗ ДНЕПР 11», реєстраційний номер НОМЕР_3 , без мотошолома, рухався по проїжджій частині вулиці Леніна в селі Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області з боку села Грізного в напрямку села Солоного.

В цей же час, в зустрічному мотоциклу «КМЗ ДНЕПР 11», реєстраційний номер НОМЕР_3 напрямку, по проїжджій частині рухався пішохід ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та рухався не виділивши себе для своєчасного, виявлення його іншими учасниками дорожнього руху, чим порушив п. 4.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 відповідно до якого:

п. 4.4. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху».

Під час руху, в районі опори ЛЕП № 56, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_5 , та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на нього, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.1 а), 2.3 г), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі...»

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водій ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом «КМЗ ДНЕПР 11», реєстраційний номер НОМЕР_3 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Так, згідно висновку судової медичної експертизи № 3929 від 08.10.2014, відкритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки на границі середньої та нижньої третини, закритий перелом правої малогомілкової кістки на границі середньої третини зі зміщенням кісткових фрагментів, рани на рівні переломів, садна на правій гомілці у ОСОБА_5 в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя. Ушкодження утворилися від дії тупих предметів, від удару виступаючою частиною мотоциклу, який рухався з наступним падінням потерпілого на дорожнє покриття.

16 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001294.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.10.2021 ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0001294 від 24.08.2014 за ч. 1 ст. 135 КК України закрито, за ч. 2 ст. 286 КК України розгляд кримінального провадження продовжено.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого за фактом керування автомобілем з порушенням правил безпеки дорожнього руху, яке мало місце 24 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та часткове відшкодування потерпілому матеріальної шкоди.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення та відповідно до розділу Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.
При призначенні виду покарання обвинуваченому, суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, з врахуванням особи обвинуваченого, враховуючи характер кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, його наслідки для потерпілого та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України без застосування додаткового покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст.ст. 75 - 78 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 14837,85 грн., яка підтверджена наданими до суду копіями чеків та розрахунком, за вирахуванням сплаченої ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 суми у розмірі 5000,00 грн., тобто - 9837,85 грн.
Розмір грошового стягнення моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 суд встановлює у розмірі 10000,00 грн., оскільки вказана сума моральної шкоди на думку суду буде достатньою та об`єктивною, для компенсації страждань потерпілого.

Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст. 124 КПК України.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом строку випробування обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів загальною вартістю, що складає 589 гривень 68 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 9837 гривень 85 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 10000 гривень 00 копійок.

Речові докази:
-мотоцикл «КМЗ ДНЕПР 11», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 залишити останньому.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8
28.10.2021