Справа № 524/9187/21
Провадження № 1-кп/524/619/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001456 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне, Краснодарського краю, РФ, освіта неповна ззагальна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.10.2002 року Старобешевським районним судом Донецької області за ч.1, 15 ст.188, ч.2 ст.188, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 19.04.2007 року Амвросіївським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 14.11.2007 року Старобешевським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 27.09.2010 року Зіньківським районним Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі;

- 11.11.2010 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 27.01.2011 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 25.03.2016 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений строком на 2 роки

- 09.01.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений по закінченню строку покарання 15.04.2021,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 360 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

21.09.2021 близько 01:00 год., ОСОБА_5 проник за допомогою підняття кришки залізного люка у каналізаційну кабельну шахту між оглядовими пристроями ОП№535 та ОП№533, яка розташована біля будинку 6 по вулиці 1905 року, в м. Кременчуці, де у вказаній каналізаційній шахті помітив телекомунікаційний кабель марки ТПП, закріплений на стіні, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, повторно, ОСОБА_5 , за допомогою кусачок, перерізав та намагався викрасти магістральний кабель ТПП 50х2х0.4 загальною протяжністю 115 метрів, вартістю 4825,10 грн. що спричинило тимчасове припинення надання телекомунікаційних послуг для 2 ОТА та 1 ШСД ( абонентів ). Проте його злочинний умисел ним не було доведено до кінця, так, як дії останнього були помічені працівниками охоронної служби Сокіл, які затримали ОСОБА_5 , та, тим самим унеможливили змогу вільно розпорядитися останньому викраденим майном. Внаслідок чого, ОСОБА_5 , не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом проникнення до сховища, вчиненому повторно та за ч.1 ст. 360 КК України як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що входять до складу телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг

28.09.2021 року між прокурором ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 360 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 360 КК України у виді 1 року обмеження волі на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від представника потерпілого ПАТ ПФ «Укртелеком» ОСОБА_7 , відповідно до якої останній надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Предтавник потерпілого ПАТ ПФ «Укртелеком» ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, про час та місце розгялду справи був повідомлений належним чином, не заперечував проти розгляду справи у його відсутність.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 360 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 360 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та тяжким злочином, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву представника потерпілого ПАТ ПФ «Укртелеком» ОСОБА_7 , відповідно до якої він надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2021 на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 , укладену 28 вересня 2021 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 360 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 360 КК України 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6(шість місяців), поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2021 на тимчасово вилучене майно скасувати.

Речові докази: металеві пасатижі , пару чорних будівельних рукавиць знищити; 1 фрагмент зрізу кабелю електрозв`язку у гумовому кожусі, відрізок кабелю ТПП загальною протяжністю 116 м. повернути потерпілому ПАТ ПФ «Укртелеком».

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8