Справа 688/1360/21
№ 1-кп/688/109/21
Вирок
Іменем України

17 листопада 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці Хмельницької області кримінальне провадження за №0000003 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області (паспорт серії НОМЕР_1 , вид. 10 лютого 2012 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- вироком Шепетівського міського суду Хмельницької області від 25 лютого 1994 року за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року), за ч.3 ст.84 КК України (в редакції 1960 року), ст.42 КК України (в редакції 1960 року) у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
- вироком Шепетівського міського суду Хмельницької області від 05 червня 1997 року за ч.2 ст.81 КК України (в редакції 1960 року), ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року), ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року), ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року), ч.3 ст.141 КК України (в редакції 1960 року), ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року), ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року), ст.42 КК України (в редакції 1960 року) у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;
- вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2004 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2007 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2014 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку терміном 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

Формулювання доведеного обвинувачення стаття закону про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.
01 січня 2021 року близько 17:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на четвертому поверсі першого під`їзду будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незамкнені двері проник в квартиру, зайшов до спальної кімнати, де із поверхні дерев`яного крісла, повторно, таємно викрав автоматичний вимірювач артеріального тиску та частоти пульсу (тонометр) марки «OMRON» моделі «М2 Classic (НЕМ-7117-ARU), серійний номер 2LG вартістю 746 грн., що належить ОСОБА_4 , яка відповідно до ст.10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» та ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є особою похилого віку.

Із викраденим у вказаний спосіб автоматичним вимірювачем артеріального тиску та частоти пульсу (тонометром) ОСОБА_7 покинув місце події, надалі продав вказаний тонометр ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 150 грн., які витратив на власні потреби.

Діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на загальну суму 746 гривень.

Крім того, 07 квітня 2021 року близько 23:50 год., ОСОБА_7 , проходячи біля будинку, що розташований по АДРЕСА_5 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , помітив металеві стовпчики, які слугували парканом даного домоволодіння, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через паркан металевої сітки проник на територію огородженого подвір`я, із прикладанням фізичної сили рук, витягнувши із землі, умисно, повторно, таємно викрав 7 металевих стовпчиків, які виготовлені у вигляді металевої труби з чорного металу (ГОСТ 8732), діаметром 50 мм, довжиною по 1,5 м кожний, вартістю одного погонного метра 125 грн., а всього 10,5 погонних метрів, загальною вартістю 1312,50 грн., які належать ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої протиправні дії об`єднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_7 , перебуваючи у той же день, час та місці, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до вхідних дверей будинку, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету зірвав навісний замок, проник в середину будинку, де з дров`яної груби, умисно, повторно, таємно викрав металеві дверцята, вагою 5 кг, вартістю 5,70 грн. за 1 кг, загальною вартістю 28,50 грн., які належать ОСОБА_5 .

Із викраденим у вказаний спосіб майном ОСОБА_7 покинув місце події, та в подальшому продав ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 300 грн., які витратив на власні потреби.

Вказаними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на загальну суму 1341 гривень.

Позиція сторони захисту.
В судовому засіданні 01 червня 2021 року обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду показав, що 01 січня 2021 року зайшов до товариша, який проживає у тому ж будинку, що й потерпіла ОСОБА_4 , однак його не було вдома. Піднявшись поверхом вище, побачив, що вхідні двері у квартиру потерпілої відчинені. В квартирі знаходилися люди. Він скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов у кімнату, в якій нікого не було та викрав тонометр. Вказаний апарат пролежав у нього вдома декілька тижнів, потім продав його на ринку жінці, з якою раніше не був знайомий. Крім того, 07 квітня 2021 року проходив повз будинок потерпілого ОСОБА_5 . Помітив, що сітка, яка слугувала огорожею, була похилена, тому він зайшов на подвір`я. Це було після дощу, земля була м`яка, а тому,він, приклавши фізичну силу, дістав з землі металеві стовпчики, які слугували огорожею, всього дістав 7 шт. Далі зайшов у будинок, двері до якого були відчинені, звідки викрав металеві дверцята з грубки, які фактично відвалювалися. Дверцята та стовпчики здав на металолом. В скоєному розкаявся.

В судовому засіданні 01 липня 2021 року під час дослідження письмових доказів вину визнав частково. Показав, що тонометр у потерпілої ОСОБА_4 не викрадав. Насправді, він був у свого товариша на ім`я ОСОБА_11 , який проживає у тому ж будинку, що й потерпіла, до нього зайшов чоловік та запропонував продати апарат для вимірювання тиску, щоб на виручені кошти придбати горілку та продукти харчування. Він погодився, із вказаним апаратом пішов додому, а через два тижні продав жінці на ринку. Крім того, зазначив, що у потерпілого ОСОБА_5 викрав лише один стовпчик та металеві дверцята від грубки і продав їх ОСОБА_10 . Зазначив, що в березні 2021 року протягом трьох днів у нього в будинку проживав чоловік на ім`я ОСОБА_12 , який приніс додому п`ять металевих стовпчиків, котрі він у подальшому продав ОСОБА_10 за кошти в сумі 700 грн.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім часткового визнання вини самими обвинуваченими, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_10 та письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні показала, що 01 січня 2021 року до неї прийшли подружки, вітали її з Новим роком. Вони знаходилися у кімнаті, розмовляли та слухали музику. Коли в квартиру зайшла сусідка, то не закрила двері. Обвинувачений цим скористався та викрав тонометр. На даний час їй повернуто викрадене майно, претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що у будинку, з якого було викрадене належне йому майно, тимчасово ніхто не проживає. Весною випало багато опадів, земля розм`якла. Прийшовши до будинку в один з днів, побачив, що пропало 7 стовпчиків, які слугували огорожею та були закопані в землю, крім того з будинку були викрадені металеві дверцята до грубки. Заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1341 грн., які просив стягнути з обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що весною 2021 року перебував на подвір`ї власного будинковолодіння, його покликав обвинувачений та запропонував придбати у нього 7 відрізків труби, які слугували стовпцями, пояснюючи, що зняв вдома паркан. Оскільки ціна була адекватною, він погодився. Коли ввечері переміряв придбані стовпчики, зрозумів, що вони йому замалі, а тому наступного дня продав 5 стовпців особам ромської національності, а два залишилося, бо у останніх не вистачило коштів.

В судовому засіданні 17 листопада 2021 року прокурор відмовилася від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не наполягали на допиті вказаних свідків, вважали можливим розгляд справи завершити без їх допиту.

Об`єктивно вина обвинуваченого підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та процесуальними документами, дослідженими судом з метою оцінки допустимості доказів.
Заявою потерпілої ОСОБА_4 від 02 січня 2021 року про притягнення до відповідальності особи, яка вчинила крадіжку за місцем її проживання.
Довідкою від 21 листопада 2006 року встановлено, що квартира АДРЕСА_6 належить потерпілій ОСОБА_4 на праві власності.
Протоколом огляду місця події від 02 січня 2021 року з доданими фото таблицями, встановлено, що місцем події є квартира АДРЕСА_6 .

Заявою ОСОБА_18 про долучення до матеріалів кримінального провадження апарату для вимірювання тиску марки «OMRON» серійний номер 2LG, якого вона на початку січня 2021 року придбала у ОСОБА_19 .

Постановою та протоколом огляду речових доказів від 28 квітня 2021 року автоматичний вимірювач артеріального тиску та частоти пульсу (тонометр) марки «OMRON» моделі «М2 Classic (НЕМ-7117-ARU), серійний номер 2LG, долучений до справи за заявою ОСОБА_18 , визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 29 квітня 2021 року №СЕ-19/123-21/3140-ТВ ринкова вартість наданого на дослідження речового доказу - автоматичного вимірювача артеріального тиску та частоти пульсу (тонометр) марки «OMRON» моделі «М2 Classic (НЕМ-7117-ARU), серійний номер 2LG становить 746 грн.

Постановою та протоколом огляду речових доказів від 28 квітня 2021 року паперову коробку від автоматичного вимірювача артеріального тиску та частоти пульсу (тонометр) марки «OMRON» моделі «М2 Classic (НЕМ-7117-ARU), серійний номер 2LG, долученого до справи заявою потерпілої ОСОБА_4 від 28 квітня 2021 року, визнано речовим доказом, встановлено , що на коробці наявні маркувальні позначення у вигляді «OMRON М2 (НЕМ-7117-ARU SN:2LG).

Заявою потерпілого ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року про притягнення до відповідальності особи, яка вчинила крадіжку в домоволодінні по АДРЕСА_5 .

Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою про належність житлової площі на домоволодіння встановлено, що домоволодіння в АДРЕСА_5 на праві спільної часткової власності належить дружині потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_9 .

Протоколом огляду місця події від 08 квітня 2021 року з фото таблицями до нього встановлено, що місцем вчинення крадіжки чужого майна є огороджена металевою сіткою територія будинковолодіння АДРЕСА_5 . Під час огляду встановлено що біля сітки в землі наявні три та чотири отвори від стовпців, а також виявлено один металевий стовбець. Під час огляду вхідних дверей до будинку встановлено, що вони мають сліди пошкодження. Місцем вчинення крадіжки металевих дверцят є кімната у приміщенні будинку, в якій встановлена грубка, у якій відсутні металеві дверцята. З місця події вилучено сліди взуття та змиви потожирової речовини з навісного замка.

Протоколом добровільної видачі та огляду вилученого майна від 20 квітня 2021 року з фото-таблицями до нього зафіксовано факт добровільної (на пропозицію слідчого) видачі свідком ОСОБА_10 металевого стовпчика довжиною 150 см, шириною 7 см, якого він придбав у ОСОБА_7 .

Протоколом зважування від 20 квітня 2021 року з фото-таблицями до нього зафіксовано, що виданий свідком ОСОБА_10 стовпчик при зважуванні на електронних вагах має вагу 7,5 кг.

Постановою та протоколом огляду речових доказів від 20 квітня 2021 року виданий свідком ОСОБА_10 металевий стовпчик довжиною 150 см, шириною 7 см, вагою 7,5 кг визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до довідок Шепетівського заготівельно-виробничого цеху від 28 квітня 2021 року металева труба довжиною 1,5 м, діаметром 50 мм, виготовлена із чорного металу марки ГОСТ 8732. Станом на 07 квітня 2021 року вартість одного кілограма брухту чорного металу становить 5,7 грн.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 30 квітня 2021 року №1294/21-26 ринкова вартість погонного метра бувшої у використанні металевої труби з чорного металу (ГОСТ 8732) діаметром 50мм становить 125 грн.

Дані, здобуті під час дослідження в судовому засіданні письмових доказів, наданих стороною обвинувачення узгоджуються між собою та з показаннями обвинуваченого, потерпілих та свідка обвинувачення.
Вказані докази судом визнаються належними доказами, оскільки вони підтверджують подію злочину та винуватість обвинуваченого у його вчиненні, а також обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, а також оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено, допустимі, оскільки здобуті з дотриманням відповідної процедури.
Висновок трасологічної експертизи від 19 квітня 2021 року № СЕ-19/123-21/2727-ТР не містить жодних даних, як на підтвердження, так і на спростування винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки слід контактної поверхні слідоутворюючого об`єкту, що вилучений 08 квітня 2021 року при огляді місця події з будинку АДРЕСА_5 для ідентифікації не придатний.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 квітня 2021 року, із слідчою довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких свідок ОСОБА_10 у присутності понятих впізнав на фото серед інших трьох фотознімків осіб чоловічої статті ОСОБА_7 , як особу, в якої 08 квітня 2021 року він придбав металеві стовпчики та металеві дверцята, суд відхиляє як доказ на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні крадіжки чужого майна, оскільки такий доказ не відповідає вимогам щодо його допустимості.

Так, відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками оформлений з порушенням приписів ст.104 КПК щодо фіксації ходу і результатів даної процесуальної дії та ст.228 КПК щодо попереднього з`ясування у особи, яка впізнає, даних про зовнішній вигляд і прикмети особи, яку впізнає чи про сукупність ознак, за якими здійснюється впізнання особи. Натомість, у протоколі міститься інформація, що свідок може впізнати особу за короткою зачіскою, формою обличчя, щетиною на бороді, однак не зазначено дані про особливості ознак особи, яку впізнають.

Мотиви Суду щодо доведеності обвинувачення.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не викрадав у потерпілої ОСОБА_4 апарат для вимірювання артеріального тиску та частоти пульсу (тонометр), а у потерпілого ОСОБА_5 викрав лише один стовбець та металеві дверцята спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про непричетність до скоєння крадіжки майна потерпілої ОСОБА_4 та щодо меншого об`єму викраденого майна у потерпілого ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених у КПК. У зв`язку із цим розумно очікувати добросовісної процесуальної поведінки як від сторони обвинувачення, так і від сторони захисту.
Отже такі показання обвинуваченого суд відхиляє та розцінює як намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, за критеріями, визначеними ч.1 ст.94 КПК суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена у судовому засіданні і його дії правильно кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та сховище, вчинена повторно, за ч.3 ст.185 КК України.

Відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, перебуває на обліку Шепетівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога, психіатра КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня не перебуває, за місцем реєстрації місця проживання характеризується як особа, на яку нарікань зі сторони сусідів та жителів сіл Врвківці і Вовківчики не надходило. Згідно досудової доповіді Шепетівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставиною, яка згідно ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття.

Обставиною, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , керуючись положеннями ст.65-68 КК України принципом справедливості та індивідуалізації покарання, суд враховує, що обвинувачений під час звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком за злочин проти власності, вчинив закінчений злочин проти власності, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, його каяття, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання протягом іспитового строку, а тому остаточне покарання ОСОБА_7 слід визначити відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання невідбутого за попереднім вироком.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Мотиви вирішення цивільного позову та інших питань при ухваленні вироку.
У кримінальному проваджені потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1341 грн.
Сума матеріальної шкоди, завданої потерпілому, доведена належними і допустимими доказами в ході судового розгляду в розмірі 1341 грн та повністю визнана обвинуваченим, внаслідок чого цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на підставі ст.ст. 1166, 1177 ЦК України підлягає задоволенню повністю.
Заявлене прокурором у дебатах клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України ) .

Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог п.п.1,3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Волосюк проти України», «Ілійков проти Болгарії») сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, до обвинуваченого ОСОБА_7 двічі 14 липня та 10 листопада 2021 року судом застосовано примусовий привід через його неявку в судові засідання.
Отже суспільний інтерес у триманні ОСОБА_7 під вартою до набрання вироком законної сили, для забезпечення виконання останнім покладених на нього як засудженого, процесуальних обов`язків, переважає над його приватним правом на особисту недоторканність, та виправдовує обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувальним вироком суду.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, підлягають скасуванню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України,
ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 17 листопада 2021 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 1341 грн матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1863,27 грн.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 30 квітня 2021 року на автоматичний вимірювач артеріального тиску та частоти пульсу (тонометр) марки «OMRON» моделі: М2 Classic, серійний номер 2LG та ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 22 квітня 2021 року на металевий стовпчик, довжиною 150 см, шириною 7 см, вагою 7,5 кг.

Речові докази: металевий стовпчик, довжиною 150 см, шириною 7 см, вагою 7,5 кг, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути останньому як власнику;

автоматичний вимірювач артеріального тиску та частоти пульсу (тонометр) марки «OMRON» моделі: М2 Classic, серійний номер 2LG та паперову коробку від нього, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 повернути останній, як власнику.

Марлевий тампон та контрольний зріз з марлевого тампона із змивами потожирової речовини, які містяться в конвертах №№1,2, вилучені під час огляду місця події 08 квітня 2021 року по вул. В.Котика,78 в м. Шепетівці залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з дня вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК