Справа № 761/5103/21
Провадження № 1-кс/761/3803/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000192 від 27.05.2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.358, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000192 від 27.05.2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.358, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 від 27.05.2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.358, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

09.09.2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна із забороною розпорядження, яке належить ТОВ «Бруклін-Київ».

На обґрунтування клопотання представник власника майна ОСОБА_3 зазначає, що ТОВ «Бруклін-Київ» на підставі договору оренди від 20.04.2010 року орендує складські майданчики у Регіонального відділення Фонду державного майна України. Листами від 14.08.2012 року № 11-05-04464 та від 14.09.2012 року № 11-05-04915 РВ ФДМУ надали погодження, на здійснення поліпшень орендованих складських майданчиків, шляхом розміщення на їх території перевантажувального комплексу. З урахуванням наведеного, представник власника майна ОСОБА_3 зазначає, що надаючи погодження, вказані органи чітко усвідомлювали, що суть поліпшень об`єктів оренди полягає саме у створенні перевантажувального комплексу на їх території. Таким чином, арешт на майно було накладено необґрунтовано, на даний час відбувається порушення прав володільця, страждає репутація, не враховано співмірність обмеження, в зв`язку з чим вказаний арешт підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Зазначила, що арешт накладений на майно є необґрунтованим, оскільки жодних протиправних дій ТОВ «Бруклін-Київ» не вчиняло. Земельні ділянки передані в оренду, а не у власність як зазначено в ухвалі.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, наголошуючи на те, що майно визнано речовим доказом. Згідно висновку експерта, через те що на території порту було побудовано споруду, порт втратив значну кількість коштів. В зв`язку з чим, арешт накладений обґрунтовано, та на даний час не відпала потреба у вказаному заході забезпечення кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, додатково долучені документи, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 від 27.05.2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.358, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Відповідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 09.09.2020 року накладено арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер «№101)- перевантажувальний комплекс зерна №1-3, (четверта черга), який знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Герта Миколи, 3-Б/1, об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер №101), перевантажувальний комплекс зерна №1-3, ( третя черга), який знаходиться за адресою: Одеська обл., м .Одеса, вул. Герта Миколи, 3-Б/1, об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер №101)- перевантажувальний комплекс зерна №1-3, (перша черга), який знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Герта Миколи, 3-Б/1, із забороною розпоряджатися вказаними об`єктами нерухомого майна, незалежно від того, за ким вони зареєстровані.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 09.09.2020 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вказані об`єкти нерухомого майна є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000192 від 27.05.2014 року в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, доводи адвоката про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу .
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала, оскільки застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на даний час.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ», про скасування арешту майна,

Керуючись ст.ст.174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000192 від 27.05.2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.358, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя