Справа № 453/1358/21
№ провадження 1-кс/453/318/21
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000179 від 26.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим в.о. начальника Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в якому просить накласти арешт на чорний светр на застібку, однотонні штани чорного кольору, які належать ОСОБА_6 з метою забезпечення збереження речових доказів та визначити місцем зберігання вказаних речей- камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 25.09.2021 на 26.09.2021 в період часу від 23.00 год. до 07.30 год., перебуваючи у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив сокиру, яка знаходилась в будинку та, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя іншої особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_8 , умисно наніс останньому кілька ударів сокирою в область голови, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому щелепи, рани на нижній губі, рани на волосистій ділянці голови ззаду, перелому кісток черепа, грубого руйнування мозку, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 . 26.09.2021 вищевикладені відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000179, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 115 КК України. В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який у своїх показах вказав, що в ніч з 25.09.2021 на 26.09.2021 в період часу від 23.00 год до 07:30 год ОСОБА_6 перебував у житловому будинку що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він там проживає. Також ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції свій одяг для вилучення, а саме: чорний светр на застібку та однотонні штани чорного кольору, у якому він був одягнений в ніч з 25.09.2021 на 26.09.2021 в період часу від 23.00 год. до 07.30 год.. Просить на підставі ст. ст. 98, 170 КПК України клопотання задоволити.

У судовому засіданні слідчий СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яка входить до складу групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 26.09.2021 року, клопотання про арешт майна підтримала, просить його задоволити, адже зазначені в клопотанні речі визнані речовими доказами, а відтак з метою збереження речових доказів, необхідно накласти на них арешт.

В.о. начальника Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причин неявки до відома слідчого судді не довів.

В свою чергу, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати дане клопотання у відсутності прокурора та власника майна, тож розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінальне провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 27.09.2021 року винесено постанову про визнання чорного светра на застібку, однотонних штанів чорного кольору, які належать ОСОБА_6 , речовими доказами у кримінальному провадженні № №0000179.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеними ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів, передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Щодо визначення місця зберігання вказаних в клопотанні речей, то в цій частині вимог слід відмовити, оскільки визначення місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді. Окрім того, таке місце зберігання визначене постановою про визнання речового доказу та передачу його на зберігання, винесеною слідчим СВ відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 27.09.2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000179 від 26.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задоволити частково.
З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, а саме на чорний светр на застібку, однотонні штани чорного кольору, які належать гр. ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

В решті вимог у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 01.10.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1