Справа №761/8917/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3676/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 та прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_11 , на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 20.07.2021 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Жовтневе, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, -

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, з підстав передбачених ст. 47 КК України, з передачею її на поруки Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії наук України», за умови, що протягом року з дня передачі на поруки вона виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України - закрито.
Роз`яснено ОСОБА_7 , що у разі порушення нею умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, вона буде притягнута до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.
Роз`яснено трудовому колективу Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії наук України», що відповідно до ч.1 ст.289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_7 , на поруки колективу, вона не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_7 залишено без розгляду.
Ухвалою вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно ухвали суду, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
З обвинувального акту вбачається, що 07 жовтня 2020 року, приблизно о 15 годині 52 хвилини. ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген» д. н. НОМЕР_1 рухалась в крайній лівій смузі руху по вул. Січових Стрільців зі сторони вул. Глибочицька в напрямку вул. Іллєнка та наближалась до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя вул. Січових Стрільців та вул. Дегтярівська в м. Києві.
Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_7 під час керування вказаним автомобілем проявила неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку свого руху, не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та повертаючи ліворуч від вул. Січових Стрільців на вул. Дегтярівська в напрямку Лук`янівської площі не дала дорогу пішоходу ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину вул. Дегтярівська на дозволений зелений сигнал світлофору для пішоходів по регульованому пішохідному переходу з ліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Фольксваген», на яку водій ОСОБА_7 повертала.

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_7 та порушення нею правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, в результаті наїзду автомобілем потерпілій спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.
Таким чином ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисником було надано клопотання директора Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії наук України» ОСОБА_12 від 21.05.2021 року № 04-34/1589, про передачу обвинуваченої ОСОБА_7 на поруки вказаній установі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 20.07.2021 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, з підстав передбачених ст. 47 КК України, з передачею її на поруки Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії наук України», за умови, що протягом року з дня передачі на поруки вона виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Не погоджуючись з ухвалою суду, потерпіла в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

В обґрунтуванні вказує, що 20.07.2021 року в ході судового засідання судом не повідомлялось та не ставилось на обговорення клопотання трудового колективу Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова НАМН України», не оголошувався його зміст, не досліджувались додатки до нього, натомість розглядалось клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності, яке було подано в судовому засіданні 26.05.2021 року.
Також апелянт звертає увагу, що з приводу заявленого клопотання судом не було опитано потерпілу та не з`ясовано думку обвинуваченої, не було судом першої інстанції і встановлено ключового елементу для звільнення від кримінальної відповідальності щирого каяття.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор в апеляційній скарзі проситьухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
В обґрунтуванні вказує, що суд формально віднісся до визначення щирості каяття, фактично ототожнивши його з визнанням обвинуваченою вини, крім того судом прийнято рішення про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження без дослідження матеріалів щодо наявності у кримінальному провадженні речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої, в тому числі інформації щодо відсутності в останньої судимостей, що має безпосереднє відношення до можливості застосування до обвинуваченої підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпілої, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважає ухвалу суду обґрунтовану та належним чином мотивовану, а доводи апеляційної скарги безпідставними та надуманими.

Заслухавши доповідь судді, думку представника потерпілої, потерпілу та прокурора, що підтримали апеляційні скарги, обвинувачену та її захисника, котрі просили рішення суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказані вимоги закону дотримані судом першої інстанції не в повному обсязі.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005р., при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком) що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Тобто, з огляду на такі дискреційні повноваження суду, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.
Така ж позиція щодо особливостей звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки висловлена колегією суддів Верховного Суду на засіданні Першої судової палати Касаційного кримінального суду 13.02.2018 р. по справі №161/13242/16-к.
Згідно із ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.
Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.
Як вбачається із ухвали суду до суду першої інстанції захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із взяттям останньої на поруки трудовим колективом Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії наук України».
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» клопотання колективу підприємства, установи чи організації, про передачу особи на поруки, прийняте на загальних зборах, має бути належно оформлено.
Окрім того, закон дозволяє звільняти особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки лише за наявності клопотання колективу підприємства, установи чи організації. За своїм змістом дане клопотання включає: 1) вмотивоване прохання відповідного колективу звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка вчинила злочин, і передати її йому на поруки; 2) зобов`язання колективу здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення особою, взятою на поруки, нових злочинів. Порядок звернення колективу з клопотанням про передачу особи на поруки регламентується кримінально-процесуальним законодавством.
За положеннями ст. 252-1 КЗпП, трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством.
Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону СРСР «Про трудові колективи і підвищення їх ролі в управлінні підприємствами, установами, організаціями» №9500-X від 17.06.1983 р., збори трудового колективу вважаються правомочними, якщо в них бере участь більш як половина загальної кількості членів колективу.
Проте, з витягу протоколу зборів трудового колективу ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» від 20.05.2021 року вбачається, що з 931 працюючих осіб в трудовому колективі, кількість делегатів від підрозділів/відділень на засіданні склала 37 осіб, що є порушенням зборів трудового колективу.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції прийняте на підставі клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , а не на підставі клопотання трудового колективу, що передбачено діючим законодавством.
Обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України є щире каяття особи, яка вчинила злочин невеликої чи середньої тяжкості, однак судом першої інстанції не було надано належної оцінки даній обставині та не наведено в судовому рішенні мотивів, на підставі яких ґрунтується висновок суду про встановлення факту щирого каяття ОСОБА_7 .
Також під час апеляційного розгляду представником потерпілої було звернуто увагу та ту обставину, що по справі необхідно провести додаткову експертизу по визначенню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою, оскільки знімки та документи, що містяться в потерпілої та вказують на тяжкі тілесні ушкодження, при проведенні експертизи враховані не були, що може потягти зміну кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі наведеного, суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею її на поруки трудовому колективу зазначених обставин не врахував, не надав їм належної оцінки, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неналежним чином перевірив та проаналізував усі зібрані у справі докази та постановив ухвалу з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а тому така ухвала суду підлягає скасуванню з направленням матеріалів даної кримінальної справи в суд першої інстанції на новий судовий розгляд, в процесі якого суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, та за результатами якого слід постановити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 20.07.2021 року якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, з підстав передбачених ст. 47 КК України, з передачею її на поруки Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії наук України»,- скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: