Справа № 953/777/22
н/п 1-кс/953/685/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0000137 від 19.01.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Золочів Харківської області, громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, який офіційно непрацевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

21 січня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 19.01.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Харківськьго РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000137 від 19.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та період часу, але не пізніше 19 січня 2021 року, у кросплатформенному месенджері «Телеграм» зв`язався із оператором Інтернет - магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин - «KFC», особистість якого (яких) під час досудового розслідування на даний час, встановити не виявилося можливим, та під час листування із вказаною особою обумовив правила та оплату роботи у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом безконтактного збуту у якості так званих «закладок», та оплату своєї праці. З того часу ОСОБА_5 став на шлях вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням та зберіганням з метою збуту психотропної речовини, обіг якої заборонено «амфетамін», за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий зазначає, що при цьому ОСОБА_5 , будучи працездатним, але ніде не працюючи та не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, всупереч урегульованим законами суспільним відносинам у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, маючи прямий спільний із невстановленою особою, яка являється працівником Інтернет - магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин, особистість якого (яких) в ході досудового розслідування на даний час не встановлено, умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, а саме на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини обіг якої обмежено - «амфетамін», згідно з чинним законодавством України, визначивши для себе вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів як джерело доходів. Крім того, ОСОБА_5 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та період часу, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел на вчинення незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - «афметамін», з метою подальшого збуту, зі свого мобільного телефону марки «оррро», моделі «АЗІ», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому устаткована сім-карта оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 та номером мобільного телефону: НОМЕР_4 , за допомогою месенджеру «Telegram», здійснив замовлення вказаної речовини в адміністратора Інтернет - магазину «KFC», особистість якого (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе.
Також, слідчий вказує, що працівник вищевказаного Інтернет - магазину, особистість якого (яких) на даний час не встановлено, за допомогою поштового оператора ТОВ «НОВА ПОШТА», у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, здійснив відправку ОСОБА_5 наркотичних засобів та психотропних речовин у формі поштового відправлення. В подальшому, працівник вищевказаного Інтернет - магазину, особистість якого на даний час не встановлено, отримавши від представника оператора ТОВ «НОВА ПОШТА», ідентифікаційний номер поштового відправлення, за допомогою миттєвого сповіщення кросплатформленного месендджеру «Телеграм», передав вказані дані поштового відправлення ОСОБА_5 . Крім того, вищевказана особа, особистість якого (яких) на даний час не встановлено, під час листування у кросплатформленному месенджері «Телеграм» домовився із ОСОБА_5 про отримання зазначеного поштового відправлення із наркотичними засобами та психотропними речовинами, з метою їх подальшої реалізації по адміністративним районам м. Харкова, у формі так званих «закладок».
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 за попередньо узгодженим планом із вищевказаною невстановленою особою, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу направленого на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін», направився у вказане у повідомленні поштове відділення №88 ТОВ «НОВА ПОШТА», яке знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Науки, 70, де отримав зазначене поштове відправлення. З того часу, ОСОБА_5 виконуючи попередньо узгоджений план почав зберігати при собі наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою подальшого збуту у формі так званих «закладок», з метою подальшого отримання від вищевказаної особи грошових коштів за заняття протиправною діяльністю.
Слідчий зазначає, що злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена співробітниками поліції, які 19.01.2022 в період часу з 14-30 год. до 15-31 год. під час огляду місця події, поблизу будинку №82 по проспекту Науки в м. Харкові, виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_5 : 10 згортків з речовиною рослинного походження темно - зеленого кольору у висушеному стані; 9 згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору; 15 згортків з пігулками рожевого кольору; 5 згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору; 5 згортків із фрагментом паперу; 10 згортків з кристалічною речовиною білого кольору; полімерний пакет з речовиною коричневого кольору; полімерний пакет з речовиною рослинного походження; полімерний пакет з кристалічною речовиною світлого кольору; 10 згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору; 5 кристалічною речовиною білого кольору; 5 полімерних пакетів з речовиною рослинного походження; 5 полімерних пакетів з кристалоподібною речовиною Л білого кольору; 10 полімерних пакетів з порошкоподібною речовиною білого 4 кольору; 10 полімерних пакетів з речовиною рослинного походження; 5 полімерних пакетів з порошкоподібною речовиною, один полімерний прозорий полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який своєму складі мітить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», масою 1,3114 грам.
Також, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживання ними»; Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», з метою подальшого збуту відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб.
19.01.2022 о 20 год. 15 хв. ОСОБА_5 фактично затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України.
19.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах.
21.01.2022 о 09 год. 23 хв. ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 провину повністю визнав.
Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто сумі 191 440,00 гривень.
Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, при розгляді данного клопотання прохала слідчу суддя врахувати дані, які харктеризують особу підозрюваного, який є учасником бойових дій, на утриманні має дідуся. Прохала відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобжного заходу.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.
В провадженні Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000137 від 19.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України внесені до ЄРДР 19.01.2022 за фактом того, що 19.01.2022 біля будинку №82 по проспекту Науки в м. Харкові виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було виявлено та вилучено речовини схожі на наркотичні, які останній зберігав з метою подальшого збуту.
19.01.2021 о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_5 фактично затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 22 годині 10 хвилин 19.01.2021 у кримінальному провадженні №0000137 від 19.01.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 19.01.2022.
Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
21.01.2022 о 09 годині 23 хвилин у кримінальному провадженні №0000137 від 19.01.2022 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчинено за попередньою змовою групою осіб. Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вручено особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 21.01.2022.
Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри.
З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у встановлений законом строк, а отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 19.01.2022; даних, які містяться в протоколі огляду предмету від 19.01.2022; показаннях підозрюваного ОСОБА_5 , які містяться в протоколі допиту від 19.01.2022; даних, які містяться в протоколі огляду речей від 20.01.2022; даних, які містяться в постановах про визнання речовими доказами від 19.01.2022; показаннях свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 20.01.2022; показаннях свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 20.01.2022; висновком експерта № СЕ-19/121-22/1410-НЗПРАП від 20.01.2022.
Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 2 ст.307 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченого п.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків та встеновлених осіб.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а саме злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.
Доводи сторони захисту про відсутність такого не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших не встановлених осіб, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Слідча суддя бере до уваги, що існує коло осіб, які на даний час не допитані в якості свідків, а також на час розгляду клопотання не встановлена особа - працівника Інтернет-магазину щодо якого у органу досудового розслідування мається підозра про вчинення разом з ОСОБА_5 інкримінованого останньому злочину. Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного, як на свідків,так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.
Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано документів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.
Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:
- ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна;
- дані щодо особи ОСОБА_5 , який офіційно ніде не працює, є учасником бойових дій, має зареєстроване та фактисчне місце проживання у Харківській області, розлучений, тобто не має стійких соціальних зав`язків, раніше не судимий.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на зазначене, те, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення, захист цього права має особливе суспільне значення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав інтересів суспільства, слідча суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.
При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Прокурор в судовому засідання прохав обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто сумі 191 440,00 гривень.
Щодо визначення розміру застави слідча суддя дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пункт 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (2481 гривень х 40 = 99 240,00 грн.)
При визначені розміру застави слідчою суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначений розмір застави слідча суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0000137 від 19.01.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) діб до 19 березня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваної обрано запобіжний захід у виді застави.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.
У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зобов`язати слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 19.03.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 21.01.2022.

Слідча суддя ОСОБА_1