Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/767/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ "ДНК ГРУПП" - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника ТОВ "ДНК ГРУПП" в особі гендиректора ОСОБА_8 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволені заяви ТОВ "ДНК ГРУПП" про зміну способу і порядку виконання рішення суду,
В С Т А Н О В И Л А:

Представник ТОВ "ДНК ГРУПП" ОСОБА_7 звернувся до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а саме вироку Добровеличківського районого суду Кіровоградської області від 21.02.2018 у справі № 396/461/17, в якій просив стягнути з ОСОБА_9 матеріальних збитків в розмірі 100000 грн.

Заява мотивована тим, що вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2018 по справі № 396/461/17 визнано винуватою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст. 191 КК України та зобов`язано відшкодувати ТОВ "ДНК ГРУПП" на першу його вимогу заподіяні збитки в сумі 100 000 ( сто тисяч ) гривень. 07.08.2018 ТОВ "ДНК ГРУПП"через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" було направлено ОСОБА_9 вимогу про відшкодування збитків. Також, 25.09.2018 додатково було направлено ОСОБА_9 вказану вимогу. 13.09.2018 Добровеличківський районний суд Кіровоградської області видав виконавчий лист відповідно до якого зобов`язав ОСОБА_9 відшкодувати суду заподіяні збитки. Новоукраїнським районним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області 14.08.2018 було відкрито виконавче провадження та зобов`язано ОСОБА_9 відшкодувати заподіяні збитки. 19.12.2018 вказане виконавче провадження було закрито відповідно до п.11 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Також, 13.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області, ОСОБА_10 було відкрито виконавче провадження та зобов`язано ОСОБА_9 відшкодувати заподіяні збитки. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_9 зобов`язання про сплату матеріальних збитків, 16.12.2020 вказане виконавче провадження було закрито. Отже є всі підстави, просити суд змінити спосіб виконання цього рішення суду шляхом винесення ухвали про стягнення суми матеріальних збитків в розмірі 100000,00 гривень з ОСОБА_9 на користь потерпілої сторони.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2021 року, відмовлено у задоволені вказаної заяви.
Судове рішення мотивовано тим, що представник заявника просить фактично змінити не лише вирок суду по суті, а й вчинення судом таких дій зумовлять односторонню зміну угоди про примирення, таким чином змінюючи спосіб захисту, що передбачений ст.16 ЦК України, що зумовлює порушення вимог чинного законодавства.
Водночас заявником не доведено обставини, які істотно ускладнюють виконання прийнятого рішення або роблять його неможливим, не надано підтверджуючих документів, що ОСОБА_9 отримувала вимоги від ТОВ "ДНК ГРУПП" про відшкодування заподіяних збитків.
З огляду на зазначені вказівки законодавця наслідками невиконання засудженою ОСОБА_9 угоди про примирення в частині взятих на себе зобов`язань щодо відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до вимог ст.476 КПК України можуть бути шляхом скасування вироку, яким затверджена угода про примирення, призначення судового розгляду в загальному порядку та притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди за ст.389-1КК України.

В апеляційній скарзі представника ТОВ "ДНК ГРУПП" в особі гендиректора ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом стягнення з ОСОБА_9 матеріальних збитків в розмірі 100000,00 гривень.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відносно ОСОБА_9 виникли правовідносини, які носять зобов`язальний характер, а саме в силу рішення суду вона зобов`язана сплатити суму заподіяних матеріальних збитків у розмірі 100000 грн.
ОСОБА_9 в усному порядку постійно повідомляла, що наразі коштів немає обов`язково в майбутньому сплатить причинену матеріальну шкоду. Але на сьогоднішній день вона добровільно своє зобов`язання не виконала.

Відсутність грошових коштів не може бути обґрунтованим причиною невиконання рішення суду, яке є обов`язковим для виконання. Згідно основ цивільного законодавства у цим неможливості боржника добровільно виконати зобов`язання, він мас сплатити в примусовому порядку.

Викладена обставина є такою, що робить виконання рішення суду неможливим, у зв`язку з тим. що дане рішення суду є зобов`язального характеру, а тому є всі підстави просити суд змінити спосіб виконання цього рішення суду шляхом винесення ухвали про стягнення суми матеріальних збитків в розмірі 100 000,00 гривень з ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, представника ТОВ "ДНК ГРУПП" в особі адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2018 у справі №396/461/17 затверджено угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_9 від 21.02.2018, у кримінальному провадженню, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000852 від 27.09.2016 року . Визнано винуватою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст. 191 КК України та призначено покарання : - за ч.1 ст. 191 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 510 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю ; - за ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 680 гривень з позбавленням права обіймати управлінські посади в сфері торгівлі та займатися управлінською діяльністю в сфері торгівлі строком на 1 рік . На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 680 гривень з позбавленням права обіймати управлінські посади в сфері торгівлі та займатися управлінською діяльністю в сфері торгівлі строком на 1 рік . Зобов`язано ОСОБА_9 відшкодувати ТОВ "ДНК ГРУПП" на першу його вимогу заподіяні збитки в сумі 100 000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в сумі 22930 (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять) гривень 40 копійок.

Згідно з виконавчим листом №396/461/17, виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 13.09.2018 ОСОБА_9 зобов`язано відшкодувати ТОВ "ДНК ГРУПП" на першу його вимогу заподіяні збитки в сумі 100 000 гривень.
З вимог про відшкодування заподіяних збитків від 07.08.2018 та 25.09.2019 адресованих поштовим зв`язком встановлено, що ТОВ " ДНК ГРУПП" направляв ОСОБА_9 вимогу про зобов`язання її відшкодувати заподіяні збитки у розмірі 100000 гривень.
Однак ОСОБА_9 в усному порядку постійно повідомляла, що наразі коштів немає обов`язково в майбутньому сплатить причинену матеріальну шкоду.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Приписами ч. 3 ст. 435 ЦПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, встановлення або зміна способу або порядку виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, у зв`язку із винятковими обставинами, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Поняття «спосіб та порядок виконання судового рішення» мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 10 червня 2019 року по справі № 350/426/16-ц, від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15), від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі №350/426/16-ц).

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто, судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених уст. 16 ЦК України, способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, з наведених вищевикладених норм вбачається, що суд може встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Заявники свою заяву мотивують тим, що ОСОБА_9 в усному порядку постійно повідомляла, що наразі коштів немає обов`язково в майбутньому сплатить причинену матеріальну шкоду.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Разом із тим, заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом стягнення з ОСОБА_9 матеріальних збитків в розмірі 100000,00 гривень, що за змістом не може бути віднесено до порядку і способу виконання рішення, оскільки є частиною предмету спору який вирішено в угоді про примирення сторін, яка затверджена вироком суду.
Вирішення судом стягнення з ОСОБА_9 матеріальних збитків в розмірі 100000,00 гривень на стадії виконання рішення означатиме вирішення вимог, які не заявлялись ппотерпілим в угоді про примирення при вирішенні справи, що є неприпустимим на цій стадії.
Таким чином стягнення з ОСОБА_9 матеріальних збитків в розмірі 100000,00 гривень не є способом виконання рішення, а вимоги, викладенні в заяві, є по своїй суті вимогами про зміну способу захисту порушеного права, встановленого судовим рішенням, тобто зміну судового рішення по суті, що не входить в межі повноважень суду, який ухвалював рішення, та не є предметом регулювання статті 435 ЦПК України.
З огляду на зазначені вказівки законодавця наслідками невиконання засудженою ОСОБА_9 угоди про примирення в частині взятих на себе зобов`язань щодо відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до вимог ст.476 КПК України можуть бути шляхом скасування вироку, яким затверджена угода про примирення, призначення судового розгляду в загальному порядку та притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди за ст.389-1КК України.
Додатково роз`яснити апелянту його права про можливість звернення ст.476 КПК України до суду з клопотання про скасування вироку та призначення судового розгляду в загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ТОВ "ДНК ГРУПП" в особі гендиректора ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволені заяви ТОВ "ДНК ГРУПП" про зміну способу і порядку виконання рішення суду, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4