У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бездрик Сумської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, -

- продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.12.2021 року з можливістю внесення застави у розмірі 3 000 000 гривень.

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 02.12.2021 р. з можливістю внесення застави у розмірі 3 000 000 гривень

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник зазначає, що слідчим суддею допущено невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

______________________________________________________________
Провадження: № №11-сс/812/833 /21 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
про обрання запобіжного заходу

Зазначає, що прокурором в судовому засіданні не доведено обґрунтованість висунутої підозри.

Вважає, що застосований слідчим суддею розмір застави є таким, що не може бути внесений підозрюваним, оскільки явно перевищує розмір його доходів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, а саме в тому, що останній у період з лютого 2021 року по теперішній час, більш точної дати слідством не встановлено, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 підшукали особу, яка бажала працевлаштуватися на посаді Голови Миколаївської обласної державної адміністрації та отримали від вказаної особи неправомірну вигоду, з метою вчинення впливу на посадових осіб Офісу Президента України, для подальшого призначення вказаної особи на відповідну посаду.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що оскільки на даний час допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , крім того виявлена третя особа ОСОБА_13 , якому 25.09.2021 року повідомлено про підозру за ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, ризик впливу на свідків зменшився. В зв`язку з чим, вважав за можливим зменшити суму застави до 3 000 000 грн. із залишенням обов`язків, що були встановлені ухвалою слідчого судді від 12.08.2021 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд повідомляв захисника про дату та час розгляду апеляційної скарги, однак захисник в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.

Окрім того, апеляційний суд відкладав розгляд справи 18.10.2021р. та 21.10.2021р., у зв`язку з заявою захисника ОСОБА_5 , в якій він зазначав, що за станом здоров`я не зможе з`явитись у судове засідання.

З журналу судового засідання вбачається, що захисник 08.11.2021р. з`явився в судове, однак знову просив відкласти судовий розгляд.

Судовий розгляд було відкладено до 15.11.2021 року, однак захисник направив телефонограму на адресу суду, в якій просив знову відкласти розгляд справи, у зв`язку з його хворобою.

Документів, які б свідчили про перебування захисника на лікарняному суду апеляційної інстанції захисником не надано.

З огляду на наведене, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, звинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3ст.199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити:

1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ж ч.5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України підтверджується доказами доданими до клопотання.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст. 369-2 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

З огляду на наведене, не є слушними доводи апелянта щодо необґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив причетність підозрюваного до вчинення вищевказаного злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, наявність певних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винною у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.

Колегія суддів вважає, що обраний та продовжений відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд першої інстанції достатньо мотивував та вірно визначив розмір застави з урахуванням вимог ч.5 ст. 182 КПК України. Визначений розмір застави є достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально процесуальним законодавством.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Апеляційний суд вважає, що відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя належним чином умотивував розмір застави ( 3 000 000 грн.), який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на наведене, не є слушними доводи захисника про те, що розмір застави є не обгрнутованим.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: