Провадження № 11-сс/4823/435/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Чернігові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно,

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2021 року накладено арешт на майно, а саме: тканинні рукавички чорного кольору, формений одяг чорного кольору: штани та куртка з написами «Поліція», на куртці мається шеврон «Поліція» та пагони лейтенанта поліції, які вилучені 07.10.2021 року в ході проведення особистого обшуку при затриманні ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя вказав, що зазначене майно відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості приховування чи знищення слідів кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на майно.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та повернути йому його особисті речі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею накладено арешт на майно, яке йому не належить, зокрема, це мобільний телефон «Мeizi», власником якого є його брат ОСОБА_6 .

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі не зазначено три мобільні телефони, гаманець з грошовими коштами, банківські картки, одяг та взуття, що належить йому особисто, та було у нього вилучено працівниками поліції.

Також апелянт зазначає, що в даному випадку слідчий перевищив свої службові повноваження, так як незаконно вилучив вище вказані речі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна, окрім іншого, допускається з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя суду 1 інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове слідство кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000462 від 26.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 26.08.2021 року на адресу СУ ГУНП в Чернігівській області надішли матеріали з УКР ГУНП в Чернігівській області, де зазначено, що група осіб готується вчинити кваліфікований розбійний напад на мешканця Чернігівської області із застосуванням вогнепальної зброї, поєднаним із проникненням у житло.

06.10.2021 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 у нього було виявлено та вилучено тканинні рукавички чорного кольору, формений одяг чорного кольору: штани та куртка з написами «Поліція», на куртці мається шеврон «Поліція» та пагони лейтенанта поліції.

Постановою слідчого від 07.10.2021 року вилучені речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах вказаного кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч.1 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила і колегія суддів, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 07.10.2021 року вбачається, що на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України, у присутності понятих, здійснено обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено формений одяг чорного кольору: штани та куртка з написами «Поліція», на куртці мається шеврон «Поліція» та пагони лейтенанта поліції, рукавички тканинні чорного кольору. Дані речі поміщено до спеціального пакету. Будь-яких інших предметів або речей, зокрема ті, які вказані в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , у нього під час затримання виявлено та вилучено не було. При цьому, зі змісту протоколу затримання встановлено, що учасники даної слідчої дії, в тому числі і затриманий ОСОБА_5 , будь-яких зауважень або заперечень, окрім іншого, щодо вилучення іншого майна, не висловлював. Тому, на думку колегії суддів, твердження апелянта про безпідставне накладення арешту на майно, що йому не належить, та не зазначення в ухвалі слідчого судді речей, які були у нього вилучено, є такими, що спростовуються матеріалами судового провадження.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

На підставі вище викладеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для зміни або скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 406, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4