Провадження №1-кп/369/790/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінального провадження № 0001655 від 28 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має неповну вищу освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України,

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001655 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України, в якому ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України без альтернативи внесення застави, який ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року до 19 лютого 2022 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на строк 60 діб, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризики переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинення іншого кримінального правопорушення аналогічного характеру.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заперечила проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила змінити його на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме визначити заставу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

На підставі п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України питання щодо запобіжного заходу вирішується суддею одноособово.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо зменшення у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінальних правопорушень вперше, позитивна характеристика обвинуваченого наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків та укладення шлюбу, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для зміни йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з-поміж яких є особливо тяжким, а також те, що ризики, враховані під час обрання запобіжного заходу на даний час продовжують існувати та не зменшилися.
Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, хоча останній є мінімальним.
Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися, а також, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , вид та розмір покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкоджати встановлення істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.
При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 діб, починаючи з 02 лютого 2022 року до 02 квітня 2022 року включно.
Керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, починаючи з 02 лютого 2022 року до 02 квітня 2022 року включно, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1