Справа № 489/2594/21
Провадження № 1-кп/489/636/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

02 лютого 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000030 від 07.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

В ході судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла заява про відвід у кримінальному провадженні прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що остання упереджено ставиться до обвинуваченого, надавши суду недостовірні відомості з приводу обставин справи та характеризуючи дані про особу обвинуваченого. Також обвинувачений не згоден з наданою прокурором правовою кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також думкою прокурора про необхідність застосування до нього найбільш суворого виду покарання. Крім того, зазначив, що прокурор намагається тиснути на свідків з метою надання ними неправдивих показань.

Вислухавши прокурора, який заперечив проти задоволення відводу, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, думку захисника, який покладався при вирішенні питання про відвід прокурора на розсуд суду, суд приходить до таких висновків.

За положеннями частин 1, 2 та 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, та відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 1 ст. 77 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу прокурора у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КПК України попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Під час розгляду заяви про відвід встановлено, що твердження підозрюваного про особисту заінтересованість прокурора в результатах кримінального провадження, не підтверджені жодними фактичними доказами. Натомість викладені у заяві про відвід прокурора підстави свідчать фактичну незгоду обвинуваченого з процесуальними діями прокурора у кримінальному провадженні.

Крім того, судом не встановлено, що поведінка прокурора як процесуального керівника в даному кримінальному провадженні свідчить про його особисту заінтересованість в результатах розгляду обвинувального акту або є такою, що викликає сумніви в його неупередженості. При цьому, процесуальні рішення прокурора, зокрема з приводу кваліфікації кримінального правопорушення та необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, з якими не погоджується обвинувачений, вважаючи їх доказами особистої заінтересованості прокурора в результатах кримінального провадження, не є передбаченою КПК України підставою для відводу.

При цьому необхідно відмітити, що незгода обвинуваченого з кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення та видом обраного запобіжного заходу не є свідченням особистої заінтересованості прокурора в результатах кримінального провадження, оскільки відповідно до положень ст. 36 КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку заборонено, та здійснює відповідні повноваження, закріплені у вказаній статті.

Також незгода обвинуваченого з діями прокурора не позбавляє права останнього висловлювати суду власну думку з приводу необхідності, зокрема іншої кваліфікації його дій та тією чи іншою статтею КК України, зокрема під час дачі показань в ході судового розгляду, а також заперечувати проти продовження застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотати про зміну вказаного запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. При цьому, заява про відвід прокурора подана обвинуваченим після початку судового розгляду та зазначені у ній підстави були відомі останньому до початку судового розгляду, що також є самостійною підставою для відмови в її задоволенні.

Оскільки під час розгляду заяви про відвід обвинуваченим не доведено наявність обставин, що виключають участь прокурора в розгляді вказаного кримінального провадження, тому в задоволенні заяви про відвід належить відмовити.

Керуючись статтями 77, 80, 81, 370, 374 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1