УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8914/21

Номер провадження 1-кс/495/2610/2021

03 листопада 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ванеса» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
20.10.2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ванеса» (далі по тексту заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, заявник просить суд:
- скасувати арешт на будівлі та споруди загальною площею 21195,43 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 108, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2019 року (справа № 495/4265/19);
- скасувати заборону на відчуження, реалізацію, вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно будівель та споруд загальною площею 21195,43 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 108, накладену на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2019 року (справа № 495/4265/19).
Дана заява мотивована тим, що на теперішній час відпала потреба в арешті вказаного майна, так як на даний час кримінальне провадження № 00039 закрито на підставі абзацу 12 частини 1 статті 284 КПК України, про що свідчить постанова про закриття кримінального провадження від 27.07.2020 року.
За твердженням заявника, під час закриття кримінального провадження № 00039 не було вирішено питання щодо скасування арешту на майно: будівлі та споруди загальною площею 21195,43 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 108.
Вказаний вище арешт було накладено на майно ТОВ «Ванеса» з метою збереження його як речового доказу по кримінальному провадженню № 00039, проте потреба в арешті майна відпала, так як кримінальне провадження закрито.
Дані обставини і стали підставою для звернення до суду із відповідним клопотанням про скасування арешту майна.

Заявник адвокат ОСОБА_3 (в інтересах ТОВ «Ванеса») в судове засідання не з`явився, але подав заяву, згідно із якою зазначив, що клопотання про скасування арешту підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути без участі представника ТОВ «Ванеса».

Слідчий в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Його відсутність не є перешкодою для розгляду заяви (клопотання).

Дослідивши клопотання, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2019 року (справа № 495/4265/19) накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на будівлі та споруди загальною площею 21 195,41 кв.м., розташованих за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 108. Заборонено будь-кому та будь-яким чином відчужувати та реалізовувати на будівлі та споруди загальною площею 21 195,41 кв.м., розташованих за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 108, та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна.
На даний час адвокат ОСОБА_3 (в інтересах ТОВ «Ванеса») просить скасувати зазначений вище арешт, у зв`язку з тим, що арешт на майно ТОВ «Ванеса» було накладено з метою збереження його, як речового доказу по кримінальному провадженню № 00039, проте на теперішній час вказане кримінальне провадження закрито.
Відповідно до ч.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так з матеріалів справи вбачається, що зазначеною вище ухвалою, 20.05.2019 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на будівлі та споруди загальною площею 21 195,41 кв.м., розташованих за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 108. Заборонено будь-кому та будь-яким чином відчужувати та реалізовувати на будівлі та споруди загальною площею 21 195,41 кв.м., розташованих за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 108, та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна.

Встановлено, що 27 липня 2020 року постановою старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітаном полції ОСОБА_4 кримінальне провадження № 00039, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України закрито, на підставі абзацу 12 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Окрім того, ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.
Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
При цьому, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до ст. 1 Протоколу 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ванеса» про скасування арешту майна є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ванеса» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2019 року (справа № 495/4265/19) арешт на будівлі та споруди загальною площею 21195,43 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати заборону на відчуження, реалізацію, вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно будівель та споруд загальною площею 21195,43 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , накладену на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2019 року (справа № 495/4265/19).
Ухвала, у відповідності до положень статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1