справа №619/5646/21
провадження №1-кп/619/405/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження №0000553 відносно:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, такого, що не має судимості, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що поліцейський СРПП ВП№3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_4 , 04.10.2021 під час патрулювання на службовому автомобілі «Шкода» д.н. НОМЕР_1 в с. Цупівка Дергачівської ОТГ Харківської області, згідно з графіком чергувань та розстановкою нарядів, в складі екіпажу Лопань-36 (ГРПП) ВП№3, близько 14:00, були зупинені місцевою мешканкою ОСОБА_7 , яка повідомила їм, що неподалік, біля продуктового магазину за адресою: Харківська область, Дергачівська ОТГ, с. Цупівка, вул. Шкільна, буд. 6, невідомий чоловік знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та неадекватно себе поводить.
Після цього, ОСОБА_4 прибув за вказаною адресою, і разом з поліцейським СРПП ВП№3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 виконував службові обов`язки щодо збору матеріалів перевірки за вказаним повідомленням.Прибувши на місце, за адресою: АДРЕСА_2 , близько 14 год. 20 хв., встановлено особу, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та поводить себе агресивно, натравляючи на перехожих свою собаку, схожу бійцівську породу (пітбуль), на неодноразові вимоги прив`язати собаку та заспокоїтись ОСОБА_6 не реагував, та продовжував поводити себе агресивно.
В подальшому, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , поліцейський СРПП ОСОБА_4 підійшов до останнього та виказав вимогу припинити свої дії, однак останній, ігноруючи законні вимоги працівника поліції - ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він є працівником правоохоронних органів і перебуває під час виконання службових обов`язків, у ОСОБА_6 виник прямий умисел на заподіяння поліцейському СРПП ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння поліцейському СРПП ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у зв'язку з виконанням останнім вказаних обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідок їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та схопив останнього правою рукою за лівий рукав однострою, між плечем та ліктьовим згином, потягнув на себе після чого наніс удар головою лобну ділянку голови ОСОБА_4 , від чого у останнього почалася кровотеча. Протиправні дії ОСОБА_6 були зупинені поліцейським СРПП ОСОБА_8 шляхом застосування спецзасобів - сльозогінного газу та кайданок.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 поліцейським СРПП ВП№3 Харківського РУП №3 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю забитої рани в лобово-тім`яної ділянки голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 36Д/21 від 16.11.2021 відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України - тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановив, що він є таким, що не має судимості, у відповідності до ст.89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному злочині та визнав свою вину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів і відповідає принципу індивідуалізації та співмірності.
На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з 04.10.2021, тобто з дати фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, до набрання даним вироком законної сили.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 04.10.2021.
Речові докази:
-медична карта стаціонарного хворого №17672 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та два рентген знімки №72858-9/П від 05.10.2021 на ім`я ОСОБА_4 зберігати в матеріалах справи;
-вилучені під час огляду місця подій змив РБК №1 та №2, зіскоб РБК з ґрунтової поверхні, поліцейські погони старшого сержанта на наліпках зі слідами РБК, камінь неправильної форми, сірого кольору, розмірами 20 см., 10 см., 6см знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1