Справа № 586/708/19
Провадження № 1-кп/590/9/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2022 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 01.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Баяноул, Баянаульського району Павлодарської області, Республіка Казахстан, громадянки України, незаміжньої, освіта середня, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

10.02.2021 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ст.117, ч.4 ст.70 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хлібороб, Середино-Будського району, Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст.89 КК України, раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.02.2019 о 19-00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилась не території ферми ПП «Кулібабін», яка розташована за адресою: с. Красичка, Середино-Будського району Сумської області, з`явилось бажання вжити алкоголь, але так як у них не було грошей на спиртне, вони згадали про гречану крупу, яка перебуває в сараї ферми та вирішили скоїти її крадіжку. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, підійшли до приміщення сараю, який знаходився на території ферми ПП «Кулібабін», де ОСОБА_5 , відірвавши руками металеву скобу разом зі замком, відкрив двері сараю і вони потрапили до середини приміщення. Перебуваючи в сараї ферми ПП «Кулібабін» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, скоїли крадіжку 3 мішків гречки по 30 кг кожний, загальною вагою 90 кг, належних ОСОБА_7 , вартість яких, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №19/119/11-1/618е від 21.03.2019 на момент вчинення крадіжки складає 1530 грн. В подальшому викрадені три мішки гречки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поклали на сани та відвезли до с. Красичка, Середино-Будського району. Знаходячись в с. Красичка, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме: продали їх ОСОБА_8 , за що отримали 100 (сто) гривень. Отриманими коштами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд, а саме: витратили їх на алкоголь.

Крім того, 28.02.2019 ОСОБА_4 знаходилась на території ферми ПП «Кулібабін», яка розташована за адресою: с. Красичка, Середино-Будського району, Сумської області, зі своїм знайомим ОСОБА_5 .. Цього ж дня о 23 год. 40 хв. на територію ферми приїхав мешканець м. Середина-Буда, ОСОБА_9 та сказав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що йому потрібно придбати поросят, на що останні погодились і у них виник умисел скоїти крадіжку поросят, що належать ПП «Кулібабін». Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до дверей загону, де знаходились поросята. В подальшому ОСОБА_5 за допомогою металевого лому відірвав металеву скобу разом зі замком та, відкривши двері, вони потрапили до середини приміщення. Перебуваючи в загоні, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб, скоїли крадіжку поросят-молочників (свинок) породи «Ландрас», в кількості 4 штуки, живою масою по 4 кг кожне, вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи №613 від 14.05.2019 станом на 01.03.2019 становить 6000 грн.. В подальшому викраденою домашньою худобою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд, а саме: продали їх мешканцю м. Середина-Буда, ОСОБА_9 .

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи допитаною в судовому засіданні, вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю та надала суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 15.02.2019 о 19-00 год. вона знаходилась не території ферми ПП «Кулібабін», яка розташована за адресою: с. Красичка, Середино-Будського району Сумської області зі своїм знайомим ОСОБА_5 . Перебуваючи на території ферми вони вирішили скоїти крадіжку гречки. Після чого вона разом з ОСОБА_5 підійшли до приміщення сараю, який знаходився на території ферми ПП «Кулібабін», де ОСОБА_5 , відірвавши руками металеву скобу разом зі замком, відкрив двері сараю і вони потрапили до середини приміщення. Перебуваючи в сараї ферми ПП «Кулібабін» вони, за попередньою змовою, скоїли крадіжку 3 мішків гречки належних ОСОБА_7 .. В подальшому викрадені три мішки гречки вони поклали на сани та відвезли до с. Красичка, Середино-Будського району де обміняли на алкоголь. Крім того, 28.02.2019 вона зі своїм знайомим ОСОБА_5 знаходились на території ферми ПП «Кулібабін», яка розташована за адресою: с. Красичка, Середино-Будського району, Сумської області. Цього ж дня о 23 год. 40 хв. на територію ферми приїхав мешканець м. Середина-Буда, ОСОБА_9 та сказав їм, що йому потрібно придбати поросят, на що останні погодились і у них виник умисел скоїти крадіжку поросят, що належать ПП «Кулібабін». Після чого, вона разом з ОСОБА_5 , за попередньою змовою, підійшли до дверей загону, де знаходились поросята. В подальшому ОСОБА_5 за допомогою металевого лому відірвав металеву скобу разом зі замком та, відкривши двері, вони потім потрапили до середини приміщення. Перебуваючи в загоні, вони, за попередньою змовою, скоїли крадіжку поросят в кількості 4 штуки. В подальшому викраденою домашньою худобою вона та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд, а саме: продали їх мешканцю м. Середина-Буда, ОСОБА_9 . З кількістю та вартістю викраденого майна погодилась. У вчиненому щиро розкаялась.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 15.02.2019 о 19-00 год. він знаходився на території ферми ПП «Кулібабін», яка розташована за адресою: с. Красичка, Середино-Будського району Сумської області разом зі своєю знайомою ОСОБА_4 .. Перебуваючи на території ферми вони вирішили скоїти крадіжку гречки. Після чого, вони підійшли до приміщення сараю, який знаходився на території ферми ПП «Кулібабін», де він, відірвавши руками металеву скобу разом зі замком, відкрив двері сараю і вони потрапили до середини приміщення. Перебуваючи в сараї ферми ПП «Кулібабін», він разом з ОСОБА_4 , за попередньою змовою, скоїли крадіжку 3 мішків гречки, належних ОСОБА_7 . В подальшому викрадені три мішки гречки він та ОСОБА_4 поклали на сани та відвезли до с. Красичка, Середино-Будського району де обміняли на алкоголь. Крім того, 28.02.2019 він знаходився на території ферми ПП «Кулібабін», яка розташована за адресою: с. Красичка, Середино-Будського району, Сумської області, зі своєю знайомою ОСОБА_4 . Цього ж дня о 23 год. 40 хв. на територію ферми приїхав мешканець м. Середина-Буда, ОСОБА_9 та сказав йому та ОСОБА_4 , що йому потрібно придбати поросят, на що останні погодились. Після чого, за попередньою змовою, він та ОСОБА_4 , підійшли до дверей загону, де знаходились поросята, та за допомогою металевого лому він відірвав металеву скобу разом зі замком та, відкривши двері до загону, вони потрапили до середини приміщення. Перебуваючи в загоні, він разом з ОСОБА_4 , за попередньою змовою, скоїли крадіжку поросят в кількості 4 штуки. В подальшому викраденою домашньою худобою вони розпорядилися на власний розсуд, а саме: продали їх мешканцю м. Середина-Буда, ОСОБА_9 . З кількістю та вартістю викраденого майна погодився. У вчиненому щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення обвинувачених, думку учасників судового провадження, за згодою обвинувачених, суд відповідно до ч.3 ст.26, ч.3 ст.349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинувачених, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують осіб обвинувачених, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинувачених.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч.3.ст.185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , не заперечував факт скоєння його підзахисним інкримінованих йому злочинів, просив суд з урахуванням всіх обставин справи суворо не карати.
Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, осіб винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинила тяжкі злочини, у вчиненому розкаялась, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судима, незадовільно характеризується за місцем мешкання, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкі злочини, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, незадовільно характеризується за місцем мешкання, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, думки потерпілої сторони, яка претензій морального та матеріального характеру не має, осіб обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують їх покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 не можливе без ізоляції її від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання іззастосуванням ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.185 КК України, оскільки наявні декілька обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, із урахуванням особи винної та позиції прокурора висловленої в судових дебатах.
Крім того, в зв`язку з тим, що дані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинила до ухвалення 10.02.2021 вироку Середино-Будським районним судом Сумської області, яким її було засуджено за ст.117, ч.4 ст.70 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки, яке ОСОБА_4 відбуває на даний час, остаточне покарання за даним вироком необхідно визначити з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком. Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.09.2020, яким ОСОБА_4 визнано винною за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, який визначено виконувати самостійно на даний час виконано. Відповідно до інформації Середино-Будського РС Шосткинського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області №26/16/100-22 від 10.02.2022, 06.10.2021 відповідно до ухвали Середино-Будського районного суду Сумської області від 23.09.2021 ОСОБА_4 знята з обліку Середино-Будського РС Шосткинського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, у зв`язку з закінченням іспитового строку, призначеним вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 14.09.2020 року.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід визначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК Україниу виді позбавлення волі на певний строк. Разом з цим, враховуючи особу винного, позицію потерпілої, яка притензій матеріального та морального характеру не має, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та позиції прокурора висловленої в судових дебатах, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Крім того, як встановлено з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України 15.02.2019 та 28.02.2019.

Попередній вирок Ямпільського районного суду Сумської області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було ухвалено 14.09.2020. Тобто, обвинувачений вчинив злочини до постановлення попереднього вироку у справі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.09.2020 ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, які є предметом даного судового розгляду, обвинувачений вчинив 15.02.2019 та 28.02.2019, тобто до постановлення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.09.2020, але оскільки обвинувачений повністю відбув покарання за вказаним вироком, відповідно до ст.89 КК України вважається не судимим та знятий з обліку Середино-Будського РС Шосткинського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області28.09.2021 року на підставі ухвали Середино-Будського районного суду Сумської області від 20.09.2021 (інформація Середино-Будського РС Шосткинського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області №26/16/100-22 від 10.02.2022),у зв`язку з відбуттям призначеного судом покарання, то у суду відсутні підстави для застосування ч.4 ст.70 КК України.

Обрана підсудним міра покарання буде необхідною і достатньою для їх виправлення та попередження нових злочинів, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи рівну участь обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне на підставі ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вартість проведених у кримінальному провадженні судово-товарознавчих експертиз №19/119/11-1/618е від 21.03.2019 року, №613 від 14.05.2019 року в рівних частках по 842,50 грн. (вісімсот сорок дві грн. 50 коп.) з кожного.
Цивільний позов потерпілою в даному кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись п.1, п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Зарахувати у строк відбуття покарання період перебування ОСОБА_4 в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» та час слідування під вартою до виправного центру - з 11.06.2021 року по 03.08.2021 року - дня прибуття до виправного центру з урахуванням, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Зарахувати у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 10.02.2021 у виді обмеження волі з 03.08.2021 року по 10.02.2022 року включно.
Почати рахувати строк відбування покарання для ОСОБА_4 з 11.02.2022 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 1 рік.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:
п.1.п.2 ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
п.2 ч.2 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази, а саме:
- навісний замок та три ключі до нього, які знаходяться у прозорому поліетиленовому пакунку, та які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області - повернути потерпілій стороні ОСОБА_7 .
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №19/119/11-1/618е від 21.03.2019 року, №613 від 14.05.2019 року в рівних частках по 842,50 грн. (вісімсот сорок дві грн. 50 коп.) з кожного.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1