Справа№672/1079/21
Провадження №1-кп/672/73/21
УХВАЛА
28 жовтня 2021 р. м. Городок
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна вища, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
Так, реалізовуючи свій злочинний намір на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий сторонніми особами, шляхом вільного доступу, підійшов до літньої тераси, де умисно, таємно викрав один барний стілець торгової марки «Зета», який заховав в багажне відділення автомобіля марки «Mersedes-Benz» моделі «Vario», д.н.з. НОМЕР_1 , а сам сівши за кермо даного автомобіля продовжив вух в напрямку м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області.
За вищевказаних обставин, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, умисно таємно викрав майна, яке належить ФОП ОСОБА_7 на суму 780,00 гривень.
Таким чином, в вину ОСОБА_4 ставиться вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений та його захисник просять закрити провадження у зв`язку із примиренням з потерпілим.
В судовому засіданні представник потерпілого подав на адресу суду заяву про закриття кримінального провадження та пояснив, що потерпілий з обвинуваченим примирились, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має, просить кримінальне провадження закрити.
Прокурор заперечив проти закриття кримінального провадження з тих підстав, що обвинувачений раніше вже вчиняв злочин, а саме вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23.12.2016 р. ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки. Таким чином прокурор вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 не може бути закрите на підставі ст.46 КК України, оскільки обвинувачений є особою, що раніше вчиняв злочин.
Вирішуючи питання чи дійсно ОСОБА_4 є особою, що раніше вчиняв злочин, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки. Вирок набув чинності 23.01.2017 р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01.04.2021 р. ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23.12.2016 р. у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, які відбули покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців або тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи достроково звільнені від цих покарань, а також військовослужбовці, які відбули покарання на гауптвахті замість арешті.
Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, що визначена в постанові від 27.09.2018 р. по справі №647/1831/15, судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Таким чином враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є особою, що раніше не вчиняв кримінального правопорушення.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України: Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
З даного обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 органами досудового слідства ставиться в вину те, що він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.
Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, заслухавши позиції учасників судового засідання, переконавшись у їх добровільності та істинності, суд приходить до висновку про можливість його закриття, що не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів учасників кримінального провадження.
Зокрема, як вбачається із заяви, поданої потерпілим, будь-яких претензій майнового чи морального характеру він до обвинуваченого не має, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, кримінальне правопорушення вчинив вперше.
Судові витрати у справі слід віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.
Керуючись ст.ст. 284, 372 КПК України, 46 КК України суд,
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст.185 КК України закрити на підставі ст. 46 КК України, а саме у зв`язку із примиренням з потерпілим, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального проступку.
Судові витрати у вигляді вартості проведення товарознавчої експертизи - 686 грн. 48 коп. віднести на рахунок держави.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.08.2021 року на один барний стілець який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 .
На підставі ст. 100 КПК України, речовий доказ один барний стілець повернути власнику ОСОБА_7 ; оптичний диск типу СD-R марки «MAXIMUS» із відеофайлами з нагрудного відеореєстратора поліцейського - залишити при матеріалах справи.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Суддя: