Справа № 686/4782/22
Провадження № 1-кс/686/2027/22
У Х В А Л А
22 лютого 2022 року м. Хмельницький
21.02.2022 року слідчий ВРЗЗС Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на вилучене під час добровільної видачі ОСОБА_4 , пару рукавиць, мішок, та металевий кілок, які поміщено до сейф пакету №7352129, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користуванням з метою подальшого доказування вчинення вказаного кримінального правопорушення.
В обґрунтування даного клопотання слідчий зазначив, що в період часу з 02.02.2022 року 17:30 по 03.02.2022 року 08:40 год. н/о, перебуваючи в с. Косогірка, Ярмолинецької ОТГ, Хмельницького р-ну, шляхом зриву скоби вхідних дверей проникла до ВПЗ Косогірка Хмельницької дирекції АТ «Укрпошта» за адресою вул. Подільська, 2, звідки таємно викрала побутові товари та продукти харчування чим завдала АТ «Укрпошта» майнової шкоди на суму, що встановлюється.
17.02.2022 за добровільної згодою гр. ОСОБА_4 , було проведено огляд його приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: пару рукавиць чорного кольору в яких ОСОБА_4 був одягнутий під час вчинення крадіки, мішок в який складались викралені речі, та металевий кілок, за допомогою якого даний громадянин пошкоджував навісні замки та проникав в приміщення. Дані речі було зафотографовано та помімено до сейф пакету №7352129.
Беручи до уваги те, що, так як існують підстави вважати, що вилучене майно знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та може бути використаним як доказ по факту вчинення даного кримінального правопорушення, або ж інших кримінальних правопорушень, має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, виникла необхідність у вилученні вказаного майна та накладенні на нього арешту з метою збереження речових доказів та встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на наведене, у цій частині клопотання слідчого є обґрунтованим.
Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя враховує, що в даному випадку встановлення заборони на користування і відчуження указаним майном та обмеження права власності АТ «Укрпошта» є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗЗС Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя