Справа № 191/2592/20
Провадження № 1-кп/191/232/20
У Х В А Л А
іменем України

19 січня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001165 від 01 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться справа №191/2592/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він розпочав добровільне лікування від наркоманії.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив і надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з вказаної нереабілітуючої підстави. Свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для задоволення. Оскільки обвинуваченому під час лікування не було встановлено діагноз «наркоманія».
Заслухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для вирішення заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
При цьому ч. 4 ст. 309 КК України визначає, що суд зобов`язаний звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, особу, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.
Тому, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19, провадження № 51-2776 кмо 21, сформульовано правовий висновок, за яким згідно з ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії. Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.
У цій же постанові Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладено позицію, з якої слідує, що за умов відсутності даних про встановлення обвинуваченому діагнозу "наркоманія" клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК задоволено бути не може.
Для правильного застосування положень ч. 4 ст. 309 КК належить встановити чи підтверджується матеріалами кримінального провадження наявність у ОСОБА_4 психічного розладу, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" обвинуваченому було встановлено діагноз наркоманія.
Заявивши клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, одночасно захисник надала суду епікриз КП Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради № 11254/2019 про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КП ДКПЛ ДОР з 04.12.2019 по 24.12.2019 року діагноз: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та канабіноїдів. Абстинентний стан (синдром відміни) неускладнений F-19.30».
Суду не надано доказів, що ОСОБА_4 страждає на захворювання з діагнозом "наркоманія", який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року №306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.
В епікризі КП Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради № 11254/2019 зазначено, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КП ДКПЛ ДОР 3 отд. з 04.12.2019 по 24.12.2019 року, діагноз: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та канабіноїдів. Абстинентний стан (синдром відміни) неускладнений F-19.30» (т.1 а.с. 37).
Згідно повідомлення КНП «Синельниківської центральної міської лікарні Синельниківської міської ради» ОСОБА_4 знаходиться в реєстрі наркологічних хворих як особа, яка зверталась за медичною допомогою, ще 30.11.2017 року. Надалі звернень до нарколога не було ( т.1 а.с. 46)
При цьому досліджені документи не містять діагнозу "наркоманія", наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК.
З огляду на це, суд доходить висновку, що матеріали кримінального провадження не містять підтвердження наявності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК та застосування до ОСОБА_4 вказаних положень закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ч.2 ст.284, 286 КПК України, ч.4 ст.309 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1