Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 525/1561/18
Провадження № 1-кп/553/2/2021
У Х В А Л А
Іменем України

19.11.2021 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000257 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , яке надійшло на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.12.2018 року для розгляду по суті та передано з Великобагачанського районного суду Полтавської області у зв`язку зі зміною територіальної підсудності.

Прокурор в судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 прокурор послалася на те, що ризики, запобігання яким стало підставою для його обрання, на даний час не зникли. Оскільки строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого закінчується й до його спливу провадження не може бути закінченим, так як докази по справі не досліджені, свідки не допитані, а обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході відпала, відсутні. У провадженні різних судів України знаходяться на розгляді кримінальні провадження щодо ОСОБА_8 , які по суті не розглянуті. Відтак, з урахуванням тяжкості злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , наслідків, що настали (смерть особи), даних про особу обвинуваченого (відсутність місця реєстрації, постійного місця проживання, відповідно, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійних джерел доходу), вважає, що достатнім і обґрунтованим є продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, так як перебуваючи на волі обвинувачений може вплинути на свідків у кримінальному провадженні, які не допитані, ухилитись від суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на його безпідставність, недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливості застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Також захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування клопотанням послався на те, що обвинувачений ОСОБА_8 тривалий час утримується під вартою, до нього застосований найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін якого продовжується з однакових, типових підстав, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Наголосив, що вагомих причин для продовження тримання його під вартою не вбачається, позаяк сама лише тяжкість злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть вважатись достатніми причинами для тримання особи під вартою. Прокурором не обґрунтовано та не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не надано доказів, які свідчать, що обвинувачений має можливість та підстави впливати на свідків та потерпілих, ухилитись від суду, не доведено неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що застосування найбільш суворого запобіжного заходу є недоцільним та таким, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини, а ризики в даному кримінальному провадженні можна запобігти шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Просив суд врахувати, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав до затримання однією сім`єю з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка є власницею будинку, 31.08.2021 року з ним укладений договір оренди вказаного житлового приміщення. Обвинувачений має низку захворювань, документи на підтвердження яких наявні у матеріалах справи та свідчать про те, що в умовах тримання під вартою обвинувачений не має можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу, чим порушуються його конституційні права на охорону здоров`я та медичну допомогу, не отримує клопотань прокурора про продовження строків тримання під вартою на зрозумілій йому мові.

Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 ,, поклавши обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Також в ході судового розгляду справи від імені гр. ОСОБА_10 до суду надійшов лист, в якому вона вказує на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , який негайно потребує операції, просить пом`якшити йому запобіжний захід на домашній арешт та зобов`язується возити його до суду, надати житло та безкоштовно годувати.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисника, наполягала на продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , наголосивши на тому, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть особи, а його процесуальна поведінка під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду справи свідчить про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який.

При вирішенні клопотань прокурора, захисника колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.09.2018 року відносно ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13 листопада 2018 року, який був продовжений ухвалою Шишицького районного суду Полтавської області від 12.11.2018 року та ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 08.01.2019 року, від 25.02.2019 року, від 18.04.2019 року, від 11.06.2019 року, від 05 вересня 2019 року, від 22 жовтня 2019 року, від 04.12.2019 року, від 28.01.2020 року, від 17.03.2020 року, від 07.05.2020 року, від 23.06.2020 року, від 12.08.2020 року, від 02.10.2020 року, від 10.11.2020 року, від 18.12.2020 року, від 09.02.2021 року, від 30.03.2021 року, від 13.05.2021 року, від 24.06.2021 року, від 19.08.2021 року та від 29.09.2021 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 в їх сукупності, у тому числі: відсутність у нього постійного місця роботи та сталого джерела доходу, вік, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання у м. Полтаві, репутацію, майновий стан, а також бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та суворість покарання, що загрожує в разі доведення винуватості.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не має постійного джерела доходу, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, на час затримання не мав постійного місця проживання, періодично змінював своє місце перебування та проживання, вчинив ряд злочинів в різних містах України і відносно нього є нерозглянуті кримінальні провадження, зокрема, в Краматорському міському суді Донецької області, Печерському районному суді м. Києва, Дніпровському районному суді м. Києва. Відтак з урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, за один з яких передбачене покарання на строк до 15 років позбавлення волі, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, його віку, репутації, майнового стану, оцінюючи в сукупності наведені вище обставини, на переконання колегії суддів, обґрунтованими є доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що перебуваючи на волі він може усвідомлюючи невідворотність покарання в разі доведення винуватості - здійснити спробу переховуватися від суду, вплинути на свідків у кримінальному провадженні.

Сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу не свідчить про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованого йому діяння і особи обвинуваченого, та є приводом до такої істотної зміни обставини, що б виключали можливість повторення вчинення ним протиправних дій. Оцінюючи доводи захисника адвоката ОСОБА_6 , наведені в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі посилання на те, що він не має наміру ухилятись від суду, не має можливості та підстав впливати на свідків, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказані обставини, якими захисник обґрунтовує клопотання, як власне і посилання на існування у обвинуваченого можливості в теперішній час постійно проживати за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, який належить ОСОБА_10 з письмової згоди на це останньої, та наявність укладеного 31.08.2021 року договору оренди будинку (житлового приміщення) між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , не можуть бути визнані такими, що є підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який, позаяк ці обставини не спростовують факт існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідністю запобігання яким прокурор обґрунтовує клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Лист від імені ОСОБА_10 , в якому вона просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 на домашній арешт та вказує на зобов`язання забезпечувати явку обвинуваченого до суду та надати йому житло, не може бути взятий до уваги судом, позаяк вказана особа не є учасником процесу, відповідно, не є особою, наділеною правом звертатись до суду з клопотаннями про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого, той факт, що вона має намір забезпечити обвинуваченого житлом, не спростовує факту наявності ризиків, запобігання яким стало підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а зобов`язання забезпечувати його явку до суду не ґрунтується на чинному законодавстві.
Медичні документи, що містяться в матеріалах справи, свідчать про наявність у обвинуваченого ряду захворювань.

Так, згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та повідомлення Комунального некомерційного підприємства "Полтавська центральна районна лікарня" Полтавської районної ради за вих. № 272 від 05.02.2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 05.03.2018 року по 04.04.2018 року з діагнозом: відмороження пальців обох кітей Ш ст. (нігтьової фаланги Ш-У пальців обох кистей). Правобічна сегментарна пневмонія. Susp Neo лівої нирки. Оперований 16.03.2018 року. Ампутація нігтьової фаланги ІУ-У пальців обох кистей в межах живих тканин. Отримував медикаментозне лікування. На момент виписки рекомендовано: нагляд у лікаря хірурга поліклініки за місцем проживання, комп`ютерна томографія з контрастуванням нирки в умовах Полтавського обласного онкологічного диспансеру, перев`язка з антисептиком.

Відповідно до висновку протоколу ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та зачеревного простору, проведеного 26.03.2019 року стосовно ОСОБА_8 , виявлено об`ємне утворення в/полюса лівої нирки з центральним кровотоком (СЯ?), МКБ, солєвий діатез, хронічний двосторонній пієлонефрит, гепатоз ?, хронічний панкреатит.

Як вбачається з повідомлення Полтавської медичної частини № 23 від 08.04.2019 року № 45, наданого на запит захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив обстеження в 2 МКЛ м. Полтава та Полтавському обласному клінічному онкологічному диспансері. В ході обстежень було встановлено діагноз: Рак лівої нирки (кістозна форма?).

В результаті проведення спіральної комп`ютерної томографії органів грудної клітки, черевної порожнини та малого тазу від 24.05.2019 року, виконаної лікарем Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансеру щодо ОСОБА_8 , виявлено: рентген ознаки гіподенсивного утворення н/3 лівої нирки з кальцинацією та ознаками малігнизації цистостома.

Згідно з висновками, одержаними в результаті спіральної комп`ютерної томографії органів грудної клітки, черевної порожнини та малого тазу від 04.07.2019 року, виконаної лікарем Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансеру, у ОСОБА_8 виявлено: КТ ознаки: пневмофіброзу, кардіопатології, численні кісти лівої нирки, хронічний холіцистопанкреатит, остеохондроз, грижі Шморля.

20.08.2019 року КП "2-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" проведене ультразвукового дослідження органів черевної порожнини ОСОБА_8 , висновок: Об`ємне утворення лівої нирки з центральним кровотоком (Са?) МКХ. Сольовий діатез. Хронічний двосторонній пієлонефрит.

Відповідно до довідки Полтавської міської медичної частини № 23 філії Державної установи "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" в Полтавській області за вих. № 126 від 27.11.2019 року, ОСОБА_8 перебуває під постійним динамічним наглядом в стаціонарі Полтавської міської медичної частини № 23. Згідно наданої медичної документації ОСОБА_8 проводяться обстеження в Полтавському обласному клінічному онкологічному диспансері: 03.04.2019 року УЗД ОЧП висновок: кіста лівої нирки, Са (кістозна форма); 24.05.2019 року Спіральна комп`ютерна томографія органів грудної клітки, червоної порожнини та малого тазу (без контрастування), висновок: рентген ознаки гіподенсивного утворення н/3 лівої нирки з кальцинацією і ознаками малігнізації, цистостома. 04.07.2019 року Спіральна комп`ютерна томографія органів грудної клітки, черевної порожнини та малого тазу (з контрастуванням), висновок: КТ ознаки пневмофіброза, кардіоміопатії, множинних кіст лівої нирки, хронічного холецистопанкреатита, остеохондроза, гриж Шморля. 13.11.2019 року викликалася бригада ШМД в зв`язку з погіршенням стану здоров`я: підвищення артеріального тиску, кров`яних виділень з сечею. Покращення стану здоров`я не відмічається. Для подальшої тактики лікування потребує дообстеження та консультації лікарями закладів МОЗ України.

Згідно лікарської довідки Полтавської міської медичної частини № 23 встановлено, що 13.11.2019 року о 22 год. 30 хв. до ОСОБА_8 викликалася бригада ШНМД з приводу гіпертонічного кризу, ниркової коліки, кров`яних виділень із сечею. Надана медична допомога.

Як вбачається з листа КП "Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради" № 1111 від 12.11.2019 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку в КП "ПОКОД ПОР" не знаходиться. Консультація дисків в даному медичному закладі не проводиться. Для обстеження ОСОБА_8 потрібно, з направленням від сімейного лікаря, з`явитися в реєстратуру комунального підприємства "Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради".

При цьому, відповідно до листа Полтавської міської медичної частини № 23 філії Державної установи "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" в Полтавській області № 9 від 11.01.2020 року, громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під динамічним наглядом в стаціонарі Полтавської міської медичної частини № 23 з діагнозом: Хронічний лівобічний пієлонефрит в стадії загострення. СКБ. Множинні кісти лівої нирки. Уретральний катетер. Хронічний холецисто-панкреатит. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, радикулопатія S1 справа з вираженим больвим мязовотонічним синдромом сенестопатичними порушеннями. Отримує симптоматичне лікування. На даний час фізичний стан ОСОБА_8 дозволяє доставити його конвоєм до Обласного бюро судово-медичної експертизи.

За клопотанням сторони захисту в з метою з`ясування стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 та можливості утримання у зв`язку з цим під вартою згідно з ухвалами колегії суддів від 05.09.2019 року та від 12.08.2020 року призначалась судово-медична експертизи.

Для проведення експертизи згідно ухвали суду від 05.09.2019 року судовим експертам була надана судом медична документація ОСОБА_8 , за клопотанням Обласного бюро СМЕ неодноразово визначалась дата огляду обвинуваченого ОСОБА_8 , в тому числі на 01.11.2019 року, на 22.11.2019 року, 24.12.2019 року.

Проте жодного разу ОСОБА_8 до експертної установи для огляду членами експертної комісії доставлений не був з різних причин (порізав собі вени напередодні, відмовився виходити з камери).

17.01.2020 року Обласним бюро СМЕ Полтавської облдержадміністрації повернуто до суду матеріали та медичну документацію ОСОБА_8 , які направлялись судом для забезпечення проведення судової експертизи, призначеної на підставі ухвали від 05.09.2019 року, разом з висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) № 3 від 08.01.2020 року, згідно з яким для відповіді на всі питання ухвали необхідно провести огляд ОСОБА_8 членами експертної комісії, який не був етапований до 08.01.2020 року.

Згідно висновку експерта № 115 від 28.12.2020 року Обласного бюро судово-медичної експертизи Полтавської обласної державної адміністрації, наданого суду на виконання ухвали від 12.08.2020 року, надати відповіді на поставлені судом питання не виявилось можливим, оскільки для проведення судової експертизи необхідне попереднє проведенням ряду медичних обстежень підекспертного.

У зв`язку з цим згідно з ухвалою суду від 14.01.2021 року за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 покладено обов`язок на Філію Державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Полтавській області, медичну частину Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23", Державну установу "Полтавська установа виконання покарань № 23" невідкладно погодити з Комунальним підприємством "Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради" та Комунальним підприємством "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" дати проведення на базі даних медичних закладів медичного огляду обвинуваченого, забезпечити проведення ряду досліджень та надати суду відповідні медичні документи.

На виконання ухвали суду 11.05.2021 року з КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" отримано довідку спільного огляду ув`язненого ОСОБА_8 комісією лікарів КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" та лікаря КП "Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради". Відповідно до якої лікарями був розпочатий огляд ОСОБА_8 , встановлено, що стан хворого задовільний, від подальшого об`єктивного огляду хворий відмовився. Проаналізувавши медичну документацію, дійшли висновку, що медична допомога хворому надавалась відповідно медичних протоколів. Від запропонованого дообстеження та оперативного лікування хворий відмовився.

13.05.2021 року з Філії Державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Полтавській області надійшло повідомлення, згідно якого від запланованого виїзду до КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" та КП "Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради" ув`язнений ОСОБА_8 категорично відмовився, тому 28.04.2021 року була направлена комісія лікарів до ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" в тому числі і для медичного огляду ОСОБА_8 . Після виводу з камери до лікарів він в категоричній формі відмовився від проведення медичних оглядів, будь-яких обстежень, які пропонувались йому лікарями. Звернули увагу на те, що протягом всього періоду перебування ОСОБА_8 в установі загальний стан його здоров`я вцілому залишався стабільним, задовільним, спонтанні нібито погіршення стану здоров`я, а також демонстративна поведінка у вигляді нанесення собі самопорізів, відмови виходити з камери та інші відмічались саме у дні, визначені для етапування ув`язненого для участі в судових засіданнях або проведення йому призначеної судово-медичної експертизи, що не може виключати елементів агравацій, симуляціях та демонстративної поведінки, які направлені на навмисне ухилення від участі у зазначених заходах.

В подальшому сторона захисту з клопотанням про призначення по справі судово-медичної експертизи до суду не зверталась.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 21 Закону України "Про попереднє ув`язнення", особи, які перебувають під вартою, мають право на надання їм медичної допомоги, обов`язок забезпечення якої покладається на адміністрацію установи, де особа утримується під вартою.

При цьому, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_8 не може бути забезпечений належною медичною допомогою, з урахуванням його стану здоров`я, під час перебування в установі попереднього ув`язнення, як і об`єктивних даних на підтвердження того, що стан здоров`я ОСОБА_12 перешкоджає його утриманню під вартою в умовах ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23", він потребує термінової операції, проведення якої неможливе за умови утримання в установі попереднього ув`язнення.

Таким чином, жодних даних, які свідчать про зміну та виникнення нових обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.
З урахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, задля забезпечення оперативного, повного та об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для подальшого застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , не зникли, а застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки не здатне запобігти можливості ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на свідків у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, та оскільки судовий розгляд справи не закінчений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на інший більш м`який у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 10 год. 50 хв. 19 листопада 2021 року по 10 год. 50 хв. 17 січня 2022 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3