Провадження № 1-кс/643/3821/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України у кримінальному провадженні №000017 від 15.04.2021,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 до слідчого судді Московського районного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України у кримінальному провадженні №000017 від 15.04.2021.

У поданій скарзі заявник зазначив, що 21.07.2021 він направив на електронну адресу Салтівської окружної прокуратури скаргу щодо порушень норм КПК дізнавачем Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , які полягали в перевищенні службових повноважень, в безпідставному вилученні майна та не поверненні його у встановлений законом строк. Згідно ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої його було вилучено, однак Салтівською окружною прокуратурою м.Харкова не було розглянуто питання обґрунтованості тимчасово вилученого майна дізнавачем Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, останній звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив визнати протиправними дії прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 щодо невиконання приписів КПК України; зобов`язати прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 провести перевірку повноти внесення до протоколу фактично вилученого майна та його працездатності, яке було вилучено дізнавачем ОСОБА_4 13.07.2021; зобов`язати прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 повернути майно, на яке не було заявлено клопотання про накладення арешту, а саме фотографію ОСОБА_6 , відеокарти Radeon RX480 у кількості одна, відеокарти AMD Radeon RX480 у кількості двох, жорсткий носій HP у кількості один, жорсткий носій Hitachi у кількості один, запечатану карту пам`яті Lexar; призначити судово фототехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського Державного науково-дослідчого експертно-криміналістичного центру МВС України (61036 м. Харків, вул. Ковтуна, 34); зобов`язати дізнавача ОСОБА_4 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області повернути майно, на яке не було заявлено клопотання про накладення арешту, а саме фотографію ОСОБА_6 , відеокарти AMD Radeon RX480 (референсні) у кількості двох, жорский носій HP у кількості один, запечатану карту пам`яті Hitachi Lexar micro-SDXC 64GB.

У судовому засіданні заявник змінив вимоги скарги та просив суд визнати протиправною бездіяльність прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 щодо здійснення неналежного процесуального керівництва у кримінальному провадженні №000017 від 15.04.2021, наполягав на її задоволенні. В іншій частині заявлених вимог відмовився.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, у задоволенні скарги ОСОБА_3 просила відмовити, оскільки вона є необґрунтованою. Вказала на те, що питання щодо повернення майна вивчалось раніше слідчими суддями та не знайшли свого підтвердження.

Дізнавач СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому слідчий суддя розглядає скаргу ОСОБА_3 за їх відсутності.

Оскільки ОСОБА_3 має статус свідка у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя приходить до висновку про огляд матеріалів кримінального провадження №000017 від 15.04.2021 у нарадчій кімнаті, з метою нерозголошення відомостей та дотримання засад таємниці слідства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши заяви дізнавача та прокурора, матеріали кримінального провадження №000017 від 15.04.2021 слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Водночас, відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження, серед іншого, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею.

Як зазначено в ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Бєлоусов проти України" (заява N 4494/07 від 7 листопада 2013 року) у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі "Алексахін проти України" (Aleksakhin v. Ukraine), заява N 31939/06, п. 55).

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України параграф 1, статті 303-308.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється відповідно до правил ст. 306 КПК України. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, визначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Таким чином, ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність прокурора, яка полягає у здійсненні неналежного процесуального керівництва у кримінальному провадженні, про яку заявляє ОСОБА_3 , не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

У зв`язку з чим, з врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про залишення скарги в цій частині без задоволення, роз`яснивши заявнику, що відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 40, 98, 167-168, 170-173, 233, 244, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000017 від 15.04.2021 - відмовити.

Повернути матеріали кримінального провадження №0000017 від 15.04.2021 до СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області для провадження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1