ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1817/21 Справа № 173/2093/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_7 ,

третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 12 жовтня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 Кам`янського РУП в Дніпропетровській області та накладено арешт на дрова дерев загальним об`ємом близько 1200 м.куб., які було вилучено 12 жовтня 2021 року в ході огляду земельної ділянки з к.н.:02:001:0213, площею 0,8066 га, розташованої в с.Дніпровокам`янка Кам`янського району Дніпропетровської області, шляхом заборони володіти, розпоряджатися та користуватися.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що зазначене в клопотанні майно підпадає під наступні критерії: є доказом вчиненого злочину та містить на собі сліди вчиненого злочину, тобто підпадає під критерії, зазначені у ст. 98 КПК України, що згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 18 жовтня 2021 року, мотивуючи тим, що він та його захисник не повідомлені належним чином про судовий розгляд, а про існування оскаржуваної ухвали йому стало відомо 04 листопада 2021 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати слідчого СВ ВП №3 Кам`янського РУП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_8 , як власнику майна, дрова дерев загальним об`ємом близько 1200 м.куб., які було вилучено 12 жовтня 2021 року в ході огляду земельної ділянки з к.н.:02:001:0213, площею 0,8066 га, розташованої в с.Дніпровокам`янка Кам`янського району Дніпропетровської області.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_8 посилається на те, що вказані дерева (чагарники) спиляні ним виключно в місцях зростання, які знаходяться між приватними земельними ділянками сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді у фермерського господарства Антарес Лан, головою якого є він ОСОБА_8 . Зазначає, що вказані дії були узгоджені ним з власниками даних приватних земельних ділянок. Вказує на те, що зазначені дерева (чагарники) не мають жодного відношення до земель Державного підприємства Верхньодніпровський лісгосп внаслідок чого у нього не було та і не могло бути жодних договірних відносин на постачання дров з вказаним підприємством. Зазначає, що жодних даних, що дрова дерев (чагарників), що виявлені на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0213, могли бути спиляні на землях Державного підприємства Верхньодніпровський лісгосп, матеріали кримінального провадження не містять, а отже, склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.246 КК України, відсутній.
Заслухавши доповідь судді, пояснення третьої особи,щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного.
Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження апеляційний суд виходить з того, що копію ухвали слідчого судді від 18 жовтня 2021 року
ОСОБА_8 отримав 04 листопада 2021 року, а отже, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.
Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як слідує з клопотання слідчого, 12 жовтня 2021 року до чергової частини ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Кам`янський район с. Дніпровокам`янка заявником виявлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0213, площею 0,8066 га, невстановлені особи здійснили незаконну порубку дерев.
12 жовтня 2021 року проведено огляд земельної ділянки з к.н. :02:001:0213, площею 0,8066 га, розташованої в с. Дніпровокам`янка Кам`янського району Дніпропетровської області, за участю директора ДП «Петриківський лісгосп» ОСОБА_9 . Проведеним оглядом встановлено, що на території зазначеної земельної ділянки знаходиться масив дров деревини акації білої, клену американського та ясеня, загальним об`ємом близько 1200 м.куб., власника зазначених дров дерев встановлено не було.
За даним фактом ВП №3 ГУНП в Дніпропетровській області 12 жовтня 2021 року внесено відомості до ЄРДР за №0000274 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №3 ГУНП в Дніпропетровській області від 13 жовтня 2021 року масив дров деревини акації білої, клену американського та ясеня, загальним об`ємом близько 1200 м.куб. визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.
Враховуючи те, що вищевказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, є знаряддям правопорушення та містять на собі сліди такого правопорушення, майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є необхідними для проведення низки слідчих дій, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.
Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаних речей, не допущення їх знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення, неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.
Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ОСОБА_8 і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності останнього.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань ОСОБА_8 на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
Також слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року про накладення арешту на дрова дерев загальним об`ємом близько 1200 м.куб., які було вилучено 12 жовтня 2021 року в ході огляду земельної ділянки з к.н.:02:001:0213, площею 0,8066 га, розташованої в с.Дніпровокам`янка Кам`янського району Дніпропетровської області - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4