Провадження № 1-кс/344/5777/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000529 від 16.09.2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 16.09.2021 приблизно о 00 годин 30 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2121 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався від центральної частини с.Розтоки Косівського району Івано-Франківської області ділянкою ґрунтової дороги на підйом, яка є під`їзною дорогою до житлових господарств присілка Опари даного села. В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходився пасажир ОСОБА_7 . Проїзна частина даної ділянки дороги із ґрунтово-кам`яним покриттям.
Не змігши автомобілем ВАЗ-2121 «Нива» подолати крутий підйом, ОСОБА_4 на підйомі зупинився. ОСОБА_7 вийшов із автомобіля, підійшов до його задньої частини щоб, штовхаючи із-заду, допомогти автомобілеві рухатися вперед. ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, через що не міг належним чином оцінити дорожні умови, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а розпочав рух автомобілем вперед. Однак ОСОБА_4 втратив керування автомобілем ВАЗ-2121 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поїхав назад, та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого підозрюється: ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що в разі доведення його вини в суді, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі; незаконно впливати на свідків, так як досудове розслідування триває та з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може чинити тиск на них; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може не з`являтися на виклики до слідчого, прокурора чи суду.
У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених в ньому, просила клопотання задовольнити.
Захисники у судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за недоведеністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисників.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
16 вересня 2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором також частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.
Але прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Не може впливати на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі, оскільки вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ще не доведена.
Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, його вік, міцність соціальних зв`язків, зокрема наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, наявність постійного місця проживання, а також відсутність офіційного працевлаштування та судимостей.
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло з покладенням на нього додаткових обов`язків і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
З урахуванням обставин справи, строк дії ухвали слід визначити до 15 листопада 2021 року включно.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, офіційно не працюючого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із с. Розтоки, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 15 листопада 2021 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1