УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову у задоволені клопотання про проведення слідчої дії,-

в с т а н о в и в :
Адвоката ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 про відмову у задоволені клопотання.

В обгрунтування скарги зазначено, що 03.11.2021 року адвокатом як представником потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000049 до слідчого другого СВ ТУ ДБР у м. Хмельницькому подано клопотання про ініціювання слідчої дії повторного допиту свідка.

В мотиви клопотання покладалось те, що під час первісного допиту свідка ОСОБА_6 , яке здійснено на виконання вимог ухвали Хмельницького міськрайонного суду та за участі представника потерпілого, свідок не надав будь-яких відповідей посилаючись на ст. 63 Конституції України, а також погану пам`ять щодо подій 19.05.2016 року. Під час допиту долучені до матеріалів провадження документи свідкові не пред`являлись.

В подальшому потерпілим до слідчого у кримінальному провадженні подано клопотання про долучення матеріалів як доказів аудіо записів телефонних розмов за участю ОСОБА_6 , копії яких отримано від національного Антикорупційного бюро України.

Також по кримінальному провадженню потерпілим було надано задокументований засобами масової інформації і вкладений в мережу інтернет файл, який свідчить про обізнаність ОСОБА_6 щодо обставин поширення прав власності на майновий комплекс, розташований за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 67. Відповідна особа перебувала на нараді в Житомирській ОДА від 18.05.2016 року за участю керівників державних установ та правоохоронних органів, під час проведення якої заступник Житомирського міського голови ОСОБА_7 доповів про перевірку обставин належності ТДВ «ЖЛ» майна Житомирської кондитерської фабрики.

Крім того, ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 10.09.2019 року було зобов`язано орган досудового розслідування по кримінальному провадженню витребувати з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та долучити до матеріалів провадження документи, як підтверджують право власності на цілісний майновий комплекс кондитерської фабрики, розташованої за адресою: м. Житомир, вул.. Щорса, 67.

Відповідними доказами підтверджено, що єдиним законним власником майна станом на 19.05.2016 року було ТДВ «ЖЛ».

Під час допиту свідка відповідні докази останньому не пред`являлись.

05.11.2021 року слідчим другого СВ ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у задоволені клопотання про проведення слідчої дії.

За твердженням представника потерпілого під час винесення відповідної постанови слідчий не врахував той факт, що 19.05.2016 року працівники поліції перевищили владні та службові повноваження, не пропускаючи на територію фабрики законних власників, підмінюючи таку потребу необхідністю забезпечення громадського порядку.

По кримінальному провадженню було задоволено клопотання потерпілого щодо отримання у ГУНП в Житомирській області завірених копій повідомлення Генерального директора ТДВ «ЖЛ» з метою встановлення особистих розпоряджень керівництва ГУ НП в Житомирській області щодо своїх підлеглих 19.05.2016 року.

Матеріали службовою перевірки, які долучені до кримінального провадження, вказують на те, що усіма протиправними діями співробітників НП України керував ОСОБА_6 .

На думку заявника, матеріали кримінального провадження потребують пред`явлення свідкові з метою встановлення обставин, за яких працівники НП України за його вказівкою, перебуваючи на території приватного майнового комплексу, вчинили злочин, передбачений ст. 365 КК України.

У скарзі звернуто увагу на тривалих строках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Посилаючись на положення ст.ст. 303, 304 КПК України адвокат просить визнати протиправною постанову від 05.11.2021 року слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 про відмову у задоволені клопотання від 03.11.2021 року щодо проведення повторної слідчої дії допиту свідка, скасувати постанову, зобов`язати слідчого провести слідчу дію потворний допит свідка.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та пояснив, що ОСОБА_6 керував силами національної поліції під час перебування їх на території приватного майнового комплексу за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 67.

Здобуті по кримінальному провадженню докази вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, при цьому, слідчий ігнорує необхідність виконання слідчих та інших процесуальних дій, направлених на встановлення обставин кримінального провадження, притягнення винних осіб до відповідальності.

Адвокат підтвердив, що дійсно, був присутнім під час допиту свідка ОСОБА_6 . Особа відмовилась від дачі показань з посиланням на ст. 63 Конституції України.

Адвокат висловив думку, що пред`явлені докази можуть змінити позицію учасника, смиряти отриманню важливих для обставин кримінального провадження даних.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 000049.

03.11.2021 року представником потерпілого ОСОБА_3 , до слідчого подане клопотання щодо повторного допиту свідка ОСОБА_6 .

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 у задоволенні клопотання відмовлено.

В мотиви прийнятого рішення слідчим зазначено, що 24.09.2021 року ОСОБА_6 вже був допитаний як свідок у кримінальному провадженні, а процесуальна дія відбувалась за участі представника потерпілого, який, у свою чергу, не позбавлявся можливості поставити питання особі з урахуванням наявних у її розпорядженні аудіо записів.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

За змістом ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя погоджується із доводами представника потерпілого щодо обов`язку слідчого забезпечити виконання всіх передбачених вимогами процесуального закону заходів, направлених на всебічне та повне з`ясування обставин по кримінальному провадженню.

До таких заходів відноситься слідча дія допит свідка.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду.

Свідок зобов`язаний давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду, а експерт - слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 96 КПК України сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка.

Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка.

Вирішуючи питання про обгрунтованість рішення слідчого про відмову у проведенні повторного допиту свідка слідчий суддя виходить з такого.

Згідно зі ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 66 КПК України свідок має право: відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню.

Слідчим суддею встановлено, що 24.09.2021 року при виконанні слідчої дії допиті свідка, відповідний учасник заявив про бажання скористатись передбаченими ст. 63 Конституції України гарантіями та відмовився від надання показань.

За змістом п.1 ч.3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

За переконанням слідчого судді, висловлена позиція про відмову від дачі показань є свідомим рішенням дієздатної особи. Підстави вважати, що у подальшому у тому самому кримінальному провадженні перестануть існувати ті обставини, які призвели до необхідності використання «свідка» права не відповідати по суті на запитання слідчого, відсутні.

Додаткові відомості, які за твердженням потерпілого, можуть вказувати на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, не лише не змінюють фактичні умови, за яких особа свідок вже відмовилась від дачі показань, але й посилює ефект суб`єктивного психологічного сприйняття загрози передбачуваного звинувачення.

Дозвіл на проведення слідчої дії повторного допиту свідка, за таких обставин спотворюватиме гарантоване Конституцією України право на захист, передбачатиме визнання доказів недопустимими.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий не позбавлений можливості досягти дієвості кримінального розслідування без отримання показань заявленого свідка.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для визнання протиправною та скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Подана скарга до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову у задоволені клопотання про проведення слідчої дії.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали буде виготовлено 28.12.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1