Справа № 547/1182/18
Провадження №1-кп/548/6/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000356 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устимівка Семенівського (нині - Кременчуцького) району Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, такого, що не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб, раніше судимого:
- вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 15.06.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн, яке 16.09.2016 замінено на покарання у вигляді 60-ти годин громадських робіт,
- вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2017 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
- вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи невідбуте покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді двох років позбавлення волі із звільненням та іспитовим строком два роки згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2017, на шлях виправлення не став і вчинив злочин у вигляді крадіжки чужого майна, при наступних обставинах.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 22.11.2018 близько 06:00 год, перебуваючи в будинку свого батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 (на час вчинення злочину Семенівського) району Полтавської обалсті, шляхом вільного доступу повторно, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_7 , який є рідним братом обвинуваченого, грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, якими розпорядився на власний розсуд.
При розгляді справи в суді обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав пояснення з приводу вчиненого злочину, які повністю узгоджуються із змістом обвинувачення. У вчиненому розкаявся.
Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений та захисник, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, а також відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вірною, вчинене повторно, так як цей обвинувачений, маючи невідбуте покарання за вчинення корисливих злочинів, 22.11.2018 близько 06:00 год, перебуваючи у будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, належні рідному брату обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 , якими розпорядився на власний розсуд.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003, суди можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку. Якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.

З огляду на вказане, суд не враховує як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, рецидив злочину, інших обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд по справі не вбачає.
Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі коли особа в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, тому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75, 76 КК України.
Приймаючи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який є працездатним, але не займається суспільно-корисною діяльністю, з огляду на поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, який не з`являвся в судові засідання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин в період відбування покарання у вигляді двох років позбавлення волі із звільненням та іспитовим строком 2 роки, вчинив новий злочин, суд не вбачає передбачених законом підстав для застосування при призначенні йому покарання ст. 69 КК України.
Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 інкримінований йому злочин вчинив в період невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2017, то суд вважає за необхідне за цим вироком призначити йому покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання з урахуванням покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2017, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання частини невідбутого покарання до покарання, призначеного за цим вироком суду.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі, йому необхідно залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбування покарання цьому обвинуваченому обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 04 листопада 2021, так як він фактично затриманий саме 04.11.2021 на підставі ухвали суду від 01.10.2021 про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого.
Суд визначає, що даний запобіжний захід продовжується саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, так і положенням ч. 1 ст. 115 КПК України.
Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд
З А С УД И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту обвинуваченим частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2017 у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, і остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Залишити засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого органами поліції, тобто з 04 листопада 2021 року.
Речові докази по справі у вигляді
-Грошових коштів у сумі 5 900,00 грн, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити цьому потерпілому як його власність,
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Копію вироку суду, не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового розгляду, що не були присутні при його проголошенні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, а обвинуваченим, що утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювались.

Головуючий: