КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3548/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
13 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника Національного банку України ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року, -
прокурора ОСОБА_7 ,
Національного банку України ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Заборонено відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.
Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є протиправною, прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним дослідженням усіх фактичних обставин справи. З оскаржуваної ухвали не вбачається, яким саме критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, відповідає цілісний майновий комплекс, що належить ТОВ «Станіславська торгова компанія», як речовий доказ. В ухвалі не наведено процесуальних джерел доказів, (якими згідно ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів) ні фактичних даних, які містяться в таких джерелах.
З ухвали слідчого судді не вбачається, у чому полягають ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, відсутній склад злочину, у зв`язку із вчиненням якого накладено арешт на майно.
Апелянт звертає увагу на те, що ПАТ «ВіЕйБі» порушив умови Кредитного договору, кредитні кошти Національного банку не повернув, внаслідок чого у Національного банку виникло першочергове право на звернення стягнення на нерухоме майно, що передано в заставу (іпотеку) з метою забезпечення виконання обов`язків Банку за кредитним договором. Стверджує, що накладення арешту на майно, яке є предметом договору іпотеки, порушує права третьої особи - Національного банку, суперечить інтересам держави.
Додатково апелянт звертає увагу суду на те, що Київським апеляційним судом неодноразово розглядались апеляційні скарги Національного банку на ухвали Печерського районного суду м. Києва, якими з аналогічних підстав було накладено арешт на заставне майно, що перебуває в іпотеці Національного банку.
В обґрунтування причин пропуску строку вказує, що ухвалу слідчого судді постановлено без залучення Національного банку України, ухвалу слідчого судді отримано 17.05.2021.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника Національного банку України, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення поданої апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала була постановлена судом без залучення Національного банку України та відповідно без виклику в судове засідання, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2014 між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому надавався стабілізаційний кредит для підтримки ліквідності на суму 1 млрд. 200 млн. грн. на строк із 13.10.2014 по 07.10.2016, згідно з установленим графіком повернення кредиту.
Для забезпечення належного виконання ПАТ «ВіЕйБі Банк» своїх зобов`язань за кредитним договором, між Національним банком України, як іпотекодержателя, та ТОВ «Станіславська торгова компанія», як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 13.10.2014 за реєстровим № 1323, відповідно до якого ТОВ «Станіславська торгова компанія» надавала в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме: цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А, загальною площею 9406,1 кв.м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв.м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв.м.; складу П, загальною площею 550,6 кв.м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м.
В подальшому, у зв`язку з неналежним виконанням ПАТ «ВіЕйБі Банк» своїх зобов`язань за кредитним договором від 13.10.2014, Національний банк України звернувся з позовною заявою до Господарського суду м. Києва, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.10.2014, укладений між Національним банком України та ТОВ «Станіславська торгова компанія», у рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ «ВіЕйБі Банк», оскільки ТОВ «Станіславська торгова компанія» як іпотекодавець, відмовляється виконати умови договору та передати предмет іпотеки добровільно.
Враховуючи, що сторони під час розгляду не дійшли згоди про вартість предмета іпотеки, з метою встановлення ринкової вартості предмета іпотеки за Іпотечним договором, ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.06.2015 було призначено судову економічну експертизу.
Крім цього в ході судових розглядів судами не було прийнято до уваги наданий ТОВ «Станіславська торгова компанія» звіт про незалежну ретроспективну оцінку майна: цілісного майнового комплексу цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів, який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, станом на 08.10.2014, виконаний на замовлення ТОВ «Станіславська торгова компанія» ФОП ОСОБА_9 , відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки складає 1 259 330 100 грн., зважаючи на заперечення Національного банку України що в іпотеку було передано лише нерухомість без виробничих потужностей, у той час як об`єктом оцінки був цілісний майновий комплекс.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.02.2019 позовна заява Національного банку України до ТОВ «Станіславська торгова компанія» була задоволена, та судом вирішено звернути стягнення у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 13.10.2014 № 43 укладеним між Національним банком України та ПАТ ««ВіЕйБі Банк» у загальній сумі 1 224 239 240 грн. 01 коп., на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.10.2014 укладеного між Національним банком України та ТОВ «Станіславська торгова компанія», наступне нерухоме майно: цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м.
Вказане рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2019 було залишене в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 та постановою Верховного суду України від 21.05.2020.
На виконання вищезазначеного рішення суду 13.02.2020 Господарським судом м. Києва видано відповідний наказ № 910/10956/15, на виконання якого 28.02.2020 було відкрито виконавче провадження № 61409886, про що відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції прийнято відповідну постанову. Стягувачем у зазначеному виконавчому провадженні є Національний банк України, боржником ТОВ «Станіславська торгова компанія».
В подальшому в процесі реалізації вищевказаного майна Державною виконавчою службою було залучено ТОВ «ОФ «Де Візу», яка провела оцінку іпотечного майна ТОВ «Станіславська торгова компанія», а саме нерухомого майна: цеха по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м.
Згідно звіту про оцінку майна ТОВ «ОФ «Де Візу», вартість вищевказаного нерухомого майна складає 40 996 934 грн., та саме за вказаною ціною дане майно було виставлено на реалізацію на сайті ДП «Сетам».
Крім того під час досудового розслідування отримано тимчасовий доступ до речей та документів, що знаходились у власності Національного Банку України, а саме до кредитного договору від 13.10.2014 № 43, укладеного між Національним Банком України та ПАТ «ВіЕйБі Банк»», зі всіма додатками до нього.
Встановлено, що між Національним Банком України, як іпотекодержателем, ТОВ «Станіславська торгова компанія», як іпотекодавцем, 30.10.2014 укладено іпотечний договір, яким забезпечено вимоги Національного Банку України, які випливають з кредитного договору від 13.10.2014 № 43, укладеного між останніми та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» та передано в іпотеку цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29. Сторонами цього договору було оцінено дане нерухоме майно в суму 1 250 000 000,00 грн.
В матеріалах вище вказаної кредитної справи, наявний звіт про незалежну оцінку майна, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, від 08.10.2014, яка проводилась ТОВ «Бізнес-Центр «Експертза», на замовлення ТОВ «Станіславська торгова компанія», відповідно до якої майновий комплекс було оцінено 1 250 000 000, 00 грн.
Окрім цього, під час досудового розслідування отримано тимчасовий доступ до матеріалів виконавчого провадження за № 61409886, в якому наявний висновок про вартість майна, а саме нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, нежитлових будівель (цех), загальною площею 12 346,5 кв.м., який виконаний ТОВ «Оціночна фірма «Де візу» відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_10 , про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.09.2020.
Відповідно до вище вказаного висновку, ТОВ «Оціночна фірма «Де візу» оцінено майновий комплекс у 40 966 934 грн., що є значно меншим за оцінку, яка проводилась на момент передачі цього ж майна в іпотеку.
Враховуючи вищевказане, є достатньо підстав вважати, що невстановленими на даний час особами, до яких можуть входити службові особи Національного банку України, Державної виконавчої служби, ДП «Сетам», ТОВ «Станіславська торгова компанія», ТОВ «ОФ «Де Візу», ПАТ «ВіЕйБі Банк», можливо вчиняють кримінальне правопорушення, яке полягає в умисному заниженні вартості іпотечного майна, а саме: цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м. чим завдається шкода, яка полягає в неповноцінному надходженні грошових коштів до Державного бюджету.
Так під час досудового розслідування постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_11 від 07.05.2021, призначено рецензування звіту про оцінку майна, а саме нежитлові будівлі майна (цех), загальною площею 12 346,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Іванно-Франківськ, вул. Промислова, 29, від 17.09.2020, що виконаний ТОВ «Оціночна Фірма «Де ВІЗУ».
Крім того постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_11 від 07.05.2021, призначено судову товарознавчу експертизу, з метою визначення ринкової вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Іванно-Франківськ, вул. Промислова, 29 та належать ТОВ «Станіславська торгова компанія».
Також, старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 11.01.2021 цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м., було визнано речовим доказом у кримінальну провадженні №0001260, про що винесено відповідну постанову.
Враховуючи вищевказане на даний час виникла необхідність в накладенні арешту із забороною ДП «Сетам» (), а також усім їхнім територіальним підрозділам, вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію лоту № 445816, щодо реалізації нерухомого майна належного ТОВ «Станіславська торгова компанія» (), а саме цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м.
12.05.2021 старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органів центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0001260 від 29.12.2020 про накладення арешту на майно, що належить ТОВ «Станіславська торгова компанія» (), а саме цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м.
Прокурор вказав, що на цей час виникла необхідність у збереженні речових доказів у вигляді вищевказаних об`єктів нерухомості, із забороною вчиняти будь-які дії щодо їх відчуження.
14.05.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора було задоволено.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував обставини зазначені у клопотанні та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання та прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, що майно, яке належить ТОВ «Станіславська торгова компанія» (), а саме цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м., визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, зокрема, що старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 11.01.2021 цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м., було визнано речовим доказом у кримінальну провадженні №0001260, про що винесено відповідну постанову,оскільки вказане майно має ознаки доказів у кримінальному провадженні №0001260, у відповідності вимогам ст. 98 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується, а також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки всупереч тверджень апелянта, вказане майно постановою слідчого від 11.01.2021 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як таке, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання прокурора підлягає задоволенню, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується.
Також колегія суддів враховує, що постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_11 від 07.05.2021, призначено судову товарознавчу експертизу, з метою визначення ринкової вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Іванно-Франківськ, вул. Промислова, 29 та належать ТОВ «Станіславська торгова компанія» та обставини кримінального № 0001260 у якому здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 190 КК України. Матеріали, якими було обґрунтоване дане клопотання про арешт майна, та вважає, що в слідчого судді під час розгляду вказаного клопотання були підстави для його задоволення з урахуванням вище викладеного, а також з урахуванням того, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Посилання апелянта на те, що арешт раніше накладався на вказане майно, проте ухвали слідчих суддів про накладення арешту на вказане майно скасовувалися судом апеляційної інстанції, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не спростовують висновків слідчого судді встановлених під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обставини з яких апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу, можуть бути підставами, для звернення до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику Національного банку України ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу представника Національного банку України ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно ТОВ «Станіславська торгова компанія» (), а саме цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А загальною площею 9406,1 кв. м.; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв. м.; складу В, загальною площею 1460,1 кв. м.; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв. м.; складу П, загальною площею 550,6 кв. м.; складу М, загальною площею 534,5 кв. м.; складу Т, загальною площею 109,8 кв. м., - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4