Справа №522/1418/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Кіровоград, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

УСТАНОВИВ:
В провадженні СВ УСБУ в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000421 від 25.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2018 року громадянин України ОСОБА_6 у невстановлений час і місці вступив у змову з громадянином ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, які запропонували йому, грубо порушуючи громадський порядок, нанести тілесні ушкодження керівнику громадської організації НОГО «Небайдужі» громадянину України ОСОБА_8 , з метою залякування останнього та намагання утримати його від майбутніх активних громадських дій з протидії незаконному будівництву, блокуванню виступів артистів, інших проукраїнських акцій і таким чином залякування інших громадських активістів від вчинення аналогічних активних дій на підтримку прав та інтересів українського народу.
При цьому встановлено, що ОСОБА_8 - український громадський діяч, керівник НГО «Небайдужі», колишній очільник Одеського обласного осередку «Правого сектору» (2014-2017 роки), активний учасник «Революції Гідності», багаторазово був безпосереднім учасником пікетування консульства Російської Федерації у м. Одесі, 17.11.2017 виступив одним з організаторів зриву виступу російського актора ОСОБА_9 у м. Одесі, 18.11.2017 приймав участь в акції проти забудови частини території міського саду м. Одеси - Літнього театру. Спільно з іншими громадськими активістами приймав участь у різних проукраїнських заходах.
Згідно зі злочинною домовленістю з невстановленими особами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодились стати безпосередніми виконавцями грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та корисливих мотивів шляхом умисного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Так, 24.05.2018 у вечірній час ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , діючи на виконання вказівок невстановлених осіб та реалізовуючи свій злочинний умисел, за сприяння невстановлених осіб, прибули до трамвайної зупинки «Поліклініка № 6» по вул. Фонтанська дорога навпроти будинку № 9Б у м. Одесі, де з метою нападу та спричинення тілесних ушкоджень, почали очікувати на повернення ОСОБА_8 до будинку за адресою його фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .
При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливість притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення заздалегідь спланованих хуліганських дій і нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 задля уникнення викриття їх злочинної діяльності перебували поблизу адреси його проживання без засобів мобільного зв`язку.
Приблизно о 22 год. 40 хв. 24.05.2018 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний задум, пройшли пішки від трамвайної зупинки «Поліклініка № 6» до арки буд. АДРЕСА_2 , чим скоротили відстань до будинку, в якому фактично проживав ОСОБА_8 .
Разом з цим, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, мали при собі невстановлений, спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
В подальшому, близько 23 год. 00 хв. 24.05.2018 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи сповіщеними про наближення ОСОБА_8 до будинку його проживання умовним світловим сигналом фар невстановленого автомобіля, який проїхав вздовж вул. Фонтанська дорога, за кермом якого перебувала невстановлена особа, пробігли через арку буд. № 9В по вул. Фонтанська дорога в напрямку під`їзду № 3 буд. № 9Е по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі.
Через декілька секунд ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побачили ОСОБА_8 разом з його знайомою ОСОБА_10 , які йшли їм на зустріч вздовж буд. АДРЕСА_2 .
Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що знаходяться на прибудинковій території, а також те, що ОСОБА_8 перебуває у компанії ОСОБА_10 , наблизились впритул до ОСОБА_8 .
Побачивши, що вказані особи почали стрімко наближатися до нього, ОСОБА_8 з підсумку, який був при ньому, дістав складаний ніж з маркуванням «ZT», і який він з метою самооборони після попередніх нападів носив при собі, розклав його, приготувавши до можливого застосування та тримаючи ніж у руці, заховав його в себе за спиною.
Надалі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , упевнившись у своїй фізичній перевазі над ОСОБА_8 , з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та особливою зухвалістю, а також з метою нанесення тілесних ушкоджень та залякування, раптово одночасно здійснили напад на нього, умисно завдаючи останньому удари руками в різні частини тіла та по голові. При цьому, ОСОБА_6 не менше двох разів вдарив ОСОБА_8 в область голови, спричинивши йому, відповідно до висновку експерта № 2271 від 21.12.2018, закриту черепно-мозкову травму, яка спричинила розлад здоров`я строком понад шість, але не більше як 21 день і за цим критерієм, згідно з п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
В цей же час, захищаючи себе від нападу групи осіб, тобто перебуваючи в стані необхідної оборони, ОСОБА_8 лівою рукою став прикриватись від ударів нападників, а правою рукою, тримаючи в ній складаний ніж з маркуванням «ZT», почав завдавати ним удари нападникам у різні частини тіла.
Не очікуючи такого активного фізичного опору з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , отримавши ножове поранення живота, наказав ОСОБА_7 розбігатись, після чого обидва побігли в протилежні сторони, внаслідок чого ОСОБА_6 втік з місця події в напрямку вул. Армійської, а ОСОБА_7 - в напрямку вул. Фонтанська дорога, але пробігши приблизно 90 м. впав від отриманих поранень та через декілька секунд помер.
У результаті нападу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_8 невстановленим спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень предметом отримав різані рани лівої руки.
В обґрунтування клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу прокурор посилається на наступне.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів: протоколами огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 та іншими долученими до клопотання матеріалами.
23.04.2020 прокурором Офісу Генерального прокурора погоджені письмові повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, які в той же день, відповідно до ст.ст. 133, 135 та 278 КПК України, надіслані поштою за останньою адресою реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , а також його батьків: АДРЕСА_1 .
Крім того, на адресу останньої реєстрації та фактичного місця проживання підозрюваного ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , відповідно до ст.ст. 133, 135 КПК України, направлено повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 для проведення з ним процесуальних та слідчих дій на 30.04.2020 та 05.05.2020.
30.04.2020 та 05.05.2020 підозрюваний ОСОБА_6 за викликом слідчого для проведення процесуальних та слідчих дій не з`явився, про причини орган досудового розслідування не повідомив.
Згідно інформації ГУ БКОЗ СБ України № 14/3/3-8337 від 06.05.2020 та Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-38006/0/15-21 від 30.09.2021, підозрюваний ОСОБА_6 17.03.2019 виїхав за межі України та в Україну не повертався, і його фактичне місцезнаходження та проживання невідоме.
12.05.2020 оголошено в державний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якого доручено ГУ БКОЗ СБ України.
21.05.2020 прокурором Офісу Генерального прокурора погоджено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
19.06.2020 постановою заступником Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23.07.2020.
01.07.2020 досудове розслідування у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, було зупинено.
Таким чином, проведеними слідчими діями та розшуковими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 на території України не надалося за можливе, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування та суду.
12.05.2020 оголошено в державний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якого доручено ГУ БКОЗ СБ України.
12.11.2021 слідчим відділом УСБУ в Одеській області до Приморського районного суду м. Одеси подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи його обґрунтованим наведеними підставами.
Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст.7 КПК України, однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною 1 статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.
Висновки слідчого судді щодо обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити одночасну наявність трьох чинників: чи підтверджені доказами обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; чи не є можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність усіх зазначених вище обставин.
Отже, недоведеність ініціатором клопотання будь-якого із зазначених вище факторів виключає можливість позитивного вирішення клопотання зазначеної категорії.
Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Отже, для висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу необхідним є встановлення, чи містять зібрані органом досудового розслідування докази достатні дані, які б свідчили, що відповідна особа могла вчинити інкримінований злочин.
ОСОБА_6 інкримінований злочин за ст.296 КК України, вказане кримінальне правопорушення посягає на громадський порядок, відповідно до якої об`єктом цього злочину є громадський порядок як сукупність суспільних відносин, які забезпечують громадський спокій, нормальні умови праці, побуту і відпочинку людей.
Відповідно до п.10 Постанови Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає у дотриманні усталених правил співжиття. За зовнішніми ознаками хуліганство схоже на ряд інших злочинів, зокрема, на ті, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив, як ознака суб`єктивної сторони злочину.
Верховний суд у п. 13, 15 зазначеної Постанови зазначив, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
Для юридичної оцінки діяння за ст.296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці у присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганство.
У той же час, сама по собі обставина вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Відповідно до Постанови Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 18.06.2020 у справі №720/990/18, головною рушійною силою хуліганства не є бажання завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
З урахуванням зазначеного, дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.
Відповідно до змісту висунутої 23.04.2020 підозри направленість злочинного умислу ОСОБА_6 спрямовувалась на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Метою цих дій було залякування останнього та намагання утримати його від активних громадських дій, що мало призвести до залякування інших громадських активістів від вчинення аналогічних активних дій.
Саме зазначена вище громадська діяльність ОСОБА_8 слугувала підставою виникнення у ОСОБА_6 спочатку неприязного ставлення до потерпілого, а у подальшому злочинного умислу, спрямованого на нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.
Зазначене підтверджується також викладеними у повідомленні про підозру обставинами вчинення злочину, згідно з якими ОСОБА_6 , попередньо домовившись з іншими особами про підготовку до злочину, підібрав знаряддя для нанесення тілесних ушкоджень, встановив місце проживання ОСОБА_8 , графік його пересування містом тощо.
У подальшому, разом з іншими особами, діючи відповідно до злочинного плану, діяв з метою нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, мотивом цих дій, за версією сторони обвинувачення, було неприязне ставлення підозрюваного до потерпілого.
Викладене спростовує наявність у діях ОСОБА_6 мотиву порушення громадського порядку з огляну на спрямованість його злочинного умислу щодо заподіяння фізичної шкоди конкретній особі.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість підозри за ч.4 ст.296 КК України щодо ОСОБА_6 .
Висновки слідчого судді щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Вимоги ч.1 ст.42 КПК України передбачають, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
В свою чергу, згідно ч.3 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Частина 2 ст.135 КПК України передбачає, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, відповідно до положень ч.1 ст.136 КПК України, є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчого, вбачається відсутність будь-якого доказу належного повідомлення про підозру ОСОБА_6 , в тому числі відсутність надіслання йому повідомлення про підозру поштою або через шляхом вручення під розписку дорослому члену його сім`ї. В матеріалах справи наявні лше докази відправлення повісток про виклик та відсутні докази вручення будь-якій особі письмового повідомлення про підозру.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обгрунтованості підозри ОСОБА_6 та відсутність належного повідомлення про підозру останнього, у зв`язку з чим не вбачається правових підстав, для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.42, 111, 135-136, 176-178, 183, 188-190 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя:
29.11.2021