Справа № 504/3143/21
Номер провадження 1-кп/504/889/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши підготовчому судовому засіданні, в залі суду смт. Доброслав клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000796 від 22.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь, Овідіопольського району, Одеської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні 3-х, неповнолітніх дітей, водій ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотаннями про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином, вина обвинуваченого доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, а також існують ризики визначені ст. 177 КПК України, зокрема впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, ухилення від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, у письмовому клопотанні прокурор зазначив про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим. Таке клопотання підтримане прокурором у судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник звернулися до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання. Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений не переховувався від слідства на стадії досудового розслідування, не спотворював докази, які мають істотне значення, не впливав на інших учасників кримінального провадження, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняв інших кримінальних правопорушень, поводився добросовісно. Крім того, слід врахувати особу обвинуваченого, який має постійне місце роботи, постійне місце проживання, сім`ю, трьох неповнолітніх дітей, дружину й матір похилого віку, позитивну характеристику з місця роботи. З огляду на наведене, захисник та обвинувачений просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід обвинуваченому на особисте зобов`язання. Додатково обвинувачений зазначив, що продовжує працювати на посаді водія, на підприємстві де працював до дорожньо-транспортної пригоди, проте на даний час не керує вантажними транспортними засобами, а керує легковим транспортом

При вирішенні указаних клопотань, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обгрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6].
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характеризується необережною формою вини, та за вчинення якого передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується усією сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів, які дослідженні судом, змістом обвинувального акту та іншими доданими до нього матеріалами. Крім того, стосовно такої обґрунтованості ОСОБА_4 та його захисник не висловили жодних заперечень, заперечення останніх стосувалися виключно відсутності відповідних ризиків. Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Реєстр матеріалів досудового розслідування свідчить про те, що стороною обвинувачення зібрано достатню кількість доказів якою обґрунтовується підозра ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд виходить з наступного.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. Суд зазначає, що стороною захисту подано докази, щодо наявності в обвинуваченого достатньо міцних соціальних зв`язків, так обвинувачений працює, має постійне місце проживання, є сімейною особою та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружину, що перебуває у відпустці по догляду за дітьми, позитивно характеризується за місцем роботи. Разом із тим, указані соціальні зв`язки не можуть у повній мірі знівелювати ризик переховування від суду, такий ризик існує з певною ймовірністю на даний час. При цьому, в цій частині не можуть бути взяті до уваги доводи захисника про те, що на обвинуваченого поширюватиметься дія ЗУ «Про амністію» і такий, як батько трьох дітей має бути звільнений від відбування покарання, оскільки суд не вирішує питання, щодо покарання обвинуваченого на цій стадії та керується виключно наявністю ризиків можливого ухилення від правосуддя.

Ризики можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків в рамках кримінального провадження є обґрунтованим оскільки кримінальне провадження знаходяться на стадії підготовчого судового засідання, судом не вирішено питання про порядок та обсяг дослідження доказів у справі, а отже на даний час ані свідки, ані потерпілі не можуть вважатися допитаними особами у даному кримінальному провадженні. Обвинувачений маючи можливість вільного пересування, будучи на волі може здійснювати вплив на потерпілих та свідків, з метою змінити покази або надати вигідні покази суду. При цьому, такий вплив на свідків може бути здійснений у формі вмовляння, а тому доводи захисника про відсутність такого ризику є безпідставними. Суд враховує, допит вищевказаних осіб буде проводитися безпосередньо судом, так як суд фактично позбавлений можливості посилатися на протоколи допитів осіб, які були отримані на стадії досудового розслідування (за винятком проведення допиту в порядку ст. 225 КПК України). Відтак суд вважає, що ризик можливого незаконного впливу на таких осіб з боку обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження є можливим.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи прокурора про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так як такий ризик є непідтвердженим, як і є не підтвердженим є ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вагомість наявних доказів, щодо ризиків поза процесуальної поведінки та обґрунтованість підозри, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів як то застави, особистого зобов`язання, оскільки такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з огляду на наявність суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправдним з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтерес однієї особи, суд приходить до переконання про обґрунтованість клопотання прокурора та про доцільність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також про відмову у задоволенні клопотання захисту про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому, в ході розгляду клопотання судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, не змінить життєвого укладу обвинуваченого, який продовжує праціювати, утримувати сім`ю, виховувати дітей, проте буде достатнім запобіжником, щодо виконання обвинуваченим передбачених законом процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 181, 194, 196, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 12.11.2021 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 12.11.2021 року обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за першим викликом,
- не залишати місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби,
- не спілкуватися з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.
Ухвалу суду для виконання направити до у виді домашнього арешту покласти на відділ поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1