ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/2827/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/623/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

-представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, працюючого водієм навантажувача у ФОП ОСОБА_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимостей,-

засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Як установив суд, 16 березня 2018 року приблизно о 01 годині ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_11 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_11 два удари кулаками обох рук по обличчю та один удар кулаком правої руки по тулубу, а потім, схопив кухонний ніж та завдав ним один удар ОСОБА_11 в область грудної клітини зліва, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09/934-с/20І8 від 26.04.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, і проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням перикарда та внутрішньої грудної артерії з розвитком гемоперитоніуму, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що він не наносив удару ножом потерпілому, а навпаки потерпілий наніс йому кухонним ножом ряд ударів, спричинивши тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №243-2018 від 20 березня 2018 року та показаннями свідка ОСОБА_12 . Указав, що висновки суду про сумнівність отримання 16 березня 2018 року цих ушкоджень, через те, що на фотознімках долучених до протоколу проведення слідчого експерименту їх не видно, є необґрунтованими, оскільки він перебуває у шапці та куртці, під якими їх не видно. Наголосив, що потерпілий міг отримати тілесне ушкодження вже після конфлікту на вулиці, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , який першим прибув на виклик до квартири потерпілого, де останній розповів свідку про те, що отримав тілесне ушкодження на вулиці.

Зазначив, що свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції повідомила, що він, ОСОБА_8 , надав показання під час слідчого експерименту, після того, як співробітники поліції йому роз`яснили, що саме треба показувати, а також повідомила, що слідчі вимагали 8 000 доларів США за закриття провадження. Указав, що свідок ОСОБА_12 також повідомила суду про те, що слідчий просив судово-медичного експерта скласти висновок експерта необхідним чином для слідства.

Наголосив, що під час досудового розслідування слідчий перешкоджав його ознайомленню з матеріалами кримінального провадження, оскільки не міг узгодити дату та час ознайомлення. Зазначив, що суд оголосив вирок за його відсутності на годину раніше ніж було заплановано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для зміни чи скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_11 показав, що 15 березня 2018 року близько 19 години він зустрівся з ОСОБА_8 поблизу станції метро «Радянська армія» (на теперішній час «Армійська»), гуляли, купили 1 літр горілки, їжу, прибули до нього додому, де почали вживати спиртне, потім купили ще 0,7 л. горілки, повернулися до додому та продовжили її вживати. Конфлікт почався після 24 години. ОСОБА_8 несподівано підвівся, походив, а потім почав його лаяти і вдарив кулаком у тулуб. Він схопив табурет і став ним закриватися від ударів ОСОБА_8 , спитав, що сталося, але у відповідь ОСОБА_8 двічі сильно вдарив його кулаками в голову. Від ударів у нього сталося запаморочення, він опустив руки, а ОСОБА_8 узяв зі столу кухонний ніж і вдарив ним його у груди в область серця, пробив грудну клітину, провернув ніж, вийняв його з рани, сказавши при цьому: «Отак тобі!». Він почав втрачати свідомість, а ОСОБА_8 пішов з квартири. Він притиснув до рани футболку, після чого на тривалий час втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то викликав «Швидку невідкладну допомогу», каретою якої був доставлений до лікарні, де перебував на лікуванні до 28.04.2018. За час лікування представник ОСОБА_8 приніс йому 1000 грн. на ліки.

Свідок ОСОБА_13 показав, що він працює лікарем і 16 березня 2018 року у складі бригади « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прибув за викликом до потерпілого на АДРЕСА_4 . Вхідні двері в квартиру були відчинені, він і фельдшер зайшли у квартиру, у якій був безлад, розкидані речі, їжа. На ліжку лежав чоловік з голим торсом. У нього на тулубі була колото - різана рана. Стан потерпілого був ближче до тяжкого, велика крововтрата. Наклали пов`язку, поставили крапельницю, влили розчин, чим підняли артеріальний тиск. На дивані було багато крові. Потерпілий повідомив, що його вдарив незнайомий під час сварки біля під`їзду. Коли везли потерпілого до лікарні, він зателефонував на номер «102» і повідомив про ці події.

Свідок ОСОБА_14 показала, що вона працює в поліції і в ніч з 15 на 16 березня 2018 року перебувала на чергуванні. Близько 07 години ранку на номер «102» надійшло повідомлення про ножове поранення людини. У складі слідчо оперативної групи вона прибула на місце події, з дозволу власниці житла провели огляд місця події квартири, у якій виявили сліди боротьби, на підлозі, біля дверей, у кімнаті, на дивані - кров. На кухні були розкидані пляшки, речі, на столі стояла недопита пляшка з горілкою та тарілки з залишками їжі. Під час огляду виявили та вилучили речі, у тому числі кухонний ніж, зі слідами крові. Потерпілого не бачила, оскільки карета «Швидкої» забрала його до лікарні ще до їх приїзду. Чергова частина повідомила, що, зі слів лікаря, потерпілий сказав, що його поранили біля будинку.

Свідок ОСОБА_12 показала, що о 01 годині ночі 16 березня 2018 року її брат, ОСОБА_8 , зателефонував і сказав, що порізав ОСОБА_11 . Через 30 хвилин він прийшов до неї і розповів, що під час вживання спитного ОСОБА_11 почав махати перед ним ножом, порізав його, а він вибив у нього ніж та пішов з квартири. Увечері до них додому прийшли поліцейські та забрали їх у відділок. У відділку за участю брата провели слідчий експеримент, йому казали, що треба показувати. Брат пройшов медичну експертизу, яка зафіксувала наявні в нього тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_15 показала, що 16 березня 2018 року її син ОСОБА_11 перебував вдома, де ОСОБА_16 наніс йому ножове поранення, внаслідок якого він тривалий час лікувався у 25-й лікарні, вісім днів із яких - у реанімації.

Такі показання потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , є логічними послідовними та узгоджуються між собою.
Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілого, у тому числі про те, що саме обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження, матеріали кримінального провадження не містять.
Що стосується показань свідка ОСОБА_13 про те, що потерпілий повідомляв, що отримав поранення біля під`їзду, колегія суддів вважає такими, які були надані потерпілим внаслідок перебування його у шоковому стані через велику крововтрату.

Об`єктивність показань потерпілого про обставини вчинення обвинуваченим протиправних дій підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21 квітня 2018 року та фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_11 , відтворив обстановку та обставини, за яких ОСОБА_8 спричинив йому вищевказані тілесні пошкодження, показавши, яким чином він захищався від нападу обвинуваченого, та продемонстрував механізм нанесених йому обвинуваченим ударів кулаками та удар ножом і їх локалізацію.

Показання потерпілого підтверджуються висновком судово медичної експертизи № 09/989-С/2018 від 26.04.2018 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_11 малися: синці на голові та тулубі.
Крім того, у ОСОБА_11 виявлено проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням перикарда та внутрішньої грудної артерії з розвитком гемоперитоніуму, яке виникло від дії гострого предмету та могло бути заподіяне не пізніше дати звернення ОСОБА_11 до лікувальної установи.
По ступеню тяжкості синці - це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); проникаюче ножове поранення грудної клітини - це тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя (відповідно до п. 2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95р.).
Обставини, на які посилається ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17 березня 2018 року та фототаблицею до нього, під час його проведення обвинувачений ОСОБА_8 , на місці вчинення кримінального правопорушення відтворив обставини вчиненого ним злочину та показав механізм нанесення ним ударі потерпілому ОСОБА_11 кулаками в голову та ножом у груди.

Обґрунтованість даних, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 17 березня 2018 року за участі обвинуваченого, підтверджуються висновком судово медичної експертизи № 09/934-С/2018 від 26.04.2018, відповідно до якого обставини, на які посилається ОСОБА_8 у ході проведення слідчого експерименту, взагалі не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Колегія судді також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що покази свідка ОСОБА_12 про обставини проведення слідчого експерименту за участю її брата ОСОБА_8 , а також про намагання слідчого вплинути на судово-медичного експерта, є необ`єктивними, оскільки цей свідок заінтересований в результатах розгляду кримінального провадження.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містяться даних, які б підтверджували, що обвинувачений чи свідок ОСОБА_12 скаржилися на дії слідчих під час проведення слідчого експерименту, чи на будь-які інші дії слідчих під час досудового розслідування.

Згідно протоколу огляду місця події від 16 березня 2018 року та фототаблицею до нього, під час огляду квартири АДРЕСА_3 , виявлено: на підлозі кімнати - множинні плями бурого кольору, під тумбочкою ніж кухонний з пластиковою ручкою білого кольору з металевим лезом довжиною близько 25 см., на якому маються нашарування речовини бурого кольору, помаранчева футболка та брюки з ременем з плямами речовини бурого кольору, чорна куртка; на кухні, на столі, тарілка з їжею, пляшка алкоголю об`ємом 0,7 л. з написом «Хлібний дар», заповнена на одну третину, два стакани, чашка з під кави з недопалками; у ванній кімнаті -плями бурого кольору; та вилучено: шість недопалків від цигарок, кухонний ніж з білою рукояткою, футболку помаранчевого кольору, брюки з темно-синьої тканини з ременем з шкіри чорного кольору, куртку з нейлонової тканини чорного кольору, скляний прозорий стакан, скляний стакан з червоного скла, скляну прозору чашку.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 16.03.2018 року, останній добровільно видав слідчому синій светр з написом «Адідас» і джинси чорного кольору, в яких він був вдягнений 16.03.2018 року під час заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ..

Згідно протоколу від 23 березня 2018 року ОСОБА_8 добровільно надав слідчому біологічного зразку його крові, яка відповідно до висновку судово - імунологічної експертизи №14-282-С/18 від 24 березня 2018 року, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.

Відповідно до висновку судово цитологічної експертизи №424-С/2018 від 17 квітня 2018 року, кров громадянина ОСОБА_11 відноститься до групи В (III) з ізогемаглютиніном анти-А.

Згідно висновку судово - імунологічної експертизи №14/283-С/18 від 04 квітня 2018 року, на вилученому під час слідства светрі ОСОБА_8 , в який він був одягнений під час вчинення злочину, знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_11 не виключається. Від ОСОБА_8 ця кров виникнути не могла.

Доводи скарги сторони захисту про, те що ОСОБА_8 не наносив потерпілому удару ножом і кров ОСОБА_11 потрапила на светр обвинуваченого не із колото-різаної рани, а в результаті нанесених потерпілому ударів кулаком в обличчя, є безпідставними.
Згідно висновку судово медичної експертизи № 09/989-С/2018 від 26.04.2018 року, на голові у потерпілого ОСОБА_11 були виявлені лише синці.
Яких небудь тілесних ушкоджень, які б супроводжувалися зовнішньою кровотечою, судово медичними експертами на голові потерпілого не виявлено.

Згідно висновків судово-медичної експертизи, на вилученому 16.03.2018 року в ході огляду місця події в квартирі АДРЕСА_3 , клинку та рукоятці кухонного ножа виявлені сліди крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_11 . Від ОСОБА_8 ця кров походити не могла.

У результаті проведення судово-медичної експертизи шести марлевих тампонів -змивів, вилучених 16.03.2018 року під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_3 (з кімнати, коридору та ванної кімнати), виявлені сліди крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_11 . Від підозрюваного ОСОБА_8 ця кров походити не могла.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які встановлені висновком судово-медичної експертизи №243-2018 від 20 березня 2018 року, як на обставину, що свідчить про намагання обвинуваченого захистись від противоправних дій потерпілого, є необґрунтованими.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №243-2018 від 20 березня 2018 року, у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження: рубці на обличчі, шиї правої кисті.

Згідно положень ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Відповідно до ч.3 ст.36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Як слідує із показань обвинуваченого ОСОБА_8 , в ході конфлікту, він вибив з рук потерпілого ніж, який впав на підлогу. Зазанчене свідчить про відсутність суспільно небезпечного посягання та будь якої загрози життю чи здоров`ю обвинуваченого та необхідності захищатися від потерпілого шляхом нанесення йому удару ножом. Тобто обвинувачений уже не знаходився у стані необхідної оборони.
Зазначене свідчить лише про те, що обвинувачений наносячи потерпілому удар ножом у життєво-важливий орган груди, діяв саме з прямим умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Дослідивши та надавши належну оцінку всім зібраним у справі доказам, які безперечно викривають обвинувачену у вчиненому, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку, не встановлено.

Що стосується посилання обвинуваченого на те, що вирок суду був проголошений 27 липня 2021 року раніше визначеного часу, за його відсутності, то це, у даному випадку, не може вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування вироку.

Як слідує із матеріалів провадження на момент ухвалення вироку обвинувачений не знаходився під вартою і не був обмежений у вільному пересуванні, однак протягом дня - 27 липня 2021 року не з`явився до суду для отримання копії вироку, тобто на свій розсуд скористався своїми процесуальними правами.

У зв`язку з цим, з метою дотримання прав обвинуваченого на захист, завдяки вжитим судом заходам копію вироку обвинуваченому було вручено наступного дня після його проголошення - 28 липня 2021 року, що свідчить про відсутність порушення права обвинуваченого на захист (т.2 а.с.170-171).

Покарання ОСОБА_8 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та всіх даних про його особу, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, обвинуваченим, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: