УХВАЛА
Іменем України

24 грудня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просила скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтава) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 16.11.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000254 від 29.09.2021 року; зобов`язати старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтава) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 невідкладно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання та залучення в якості потерпілого від 10.11.2021 року та прийняти належним чином мотивоване рішення.
В обґрунтування вимог заявник вказала, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 20 серпня 2021 р. Згідно вказаної заяви слідча СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , зловживаючи службовим положенням, вчинила дії, що унеможливили проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000177 від 10.03.2021 р. з метою, щоб її близькі родичі не були притягнуті до кримінальної відповідальності, а майно отримане злочинним шляхом залишилось у них. Тобто, слідча ОСОБА_6 , всупереч службовим інтересам, діяла в інтересах третіх осіб близьких родичів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
На теперішній час у провадженні старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтава) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000254 від 29.09.2021 року.
10.11.2021 року ОСОБА_3 надіслала на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000254 від 29.09.2021 року.
ОСОБА_3 зазначає, що 30.11.2021 року отримала простим поштовим відправленням постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтава) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 16.11.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000254 від 29.09.2021 року. У постанові слідчий зазначив, що на даний час у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди діями службових осіб правоохоронних органів.
Заявник вважає постанову слідчого незаконною, не вмотивованою, складеною всупереч ст. 110 КПК України та такою, що порушує її законні права та законні інтереси.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилась, від її представника адвоката ОСОБА_9 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_3 . Зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі та прохав її задовольнити.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника та його представника.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0000254 від 29.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Заявник ОСОБА_3 10.11.2021 року направила на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, заяву про залучення її в якості потерпілого до вказаного провадження та надати їй пам`ятку потерпілого.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 16.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення у якості потерпілого до кримінального провадження № 0000254 від 29.09.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
У постанові про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілою слідчий вказує, що остання у кримінальному провадженні № 0000254 від 29.09.2021 р. перебуває у статусі заявника. На даний час у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання ОСОБА_3 шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, діями службових осіб правоохоронних органів. При цьому, не встановлено беззаперечний факт вчинення останніми кримінального правопорушення.
Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.
У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.
Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі(розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ,передбаченому ст. 220 цього Кодексу.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.
Суд вважає, що старшим слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_10 відповідно до вимог ст.220 КПК України вирішено клопотання ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій, прийнята постанова від 16.11.2021 року містить обґрунтування відмови у задоволенні вимог заявника.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, слідчим було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.
Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.2, 24, 220, 303, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000254 від 29.09.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, в порядку ст.303 КПК України, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1