1Справа № 335/3692/20 1-кп/335/176/2022
ВИРОК
12 січня 2022 р. колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
процесуального прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні дітей або непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
- вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 червня 2004 р. за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки;
- вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 липня 2006 р. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;
- вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 14 червня 2013 р. за ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, звільненого 14.06.2018 р. по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
06.02.2020, приблизно о 18 год. 20 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особою яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, зайшов до під`їзду № 2, буд. АДРЕСА_3 , де піднявся на 4 поверх. З метою реалізації свого злочинного умислу, взяв з собою заздалегідь підготовлений ніж, полімерний медичний шприц з голкою, що містив рідину невстановленого походження, липку стрічку, а також вдягнув на обличчя маску «балаклаву». Після чого, дочекавшись у під`їзді доки потерпіла ОСОБА_6 повернулась додому та відчинила замок вхідних дверей до своєї квартири АДРЕСА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ОСОБА_7 різко підійшов до дверей, не дав останній закрити зовнішні вхідні двері, і разом з нею зайшов до квартири, тобто незаконно проник до житла.
Після цього ОСОБА_7 дістав з під куртки ніж, продемонстрував його потерпілій ОСОБА_6 , а також погрожував фізичною розправою, у випадку, якщо остання не віддасть гроші та цінності, що ОСОБА_6 сприйняла як погрозу. Потім заклеїв рот ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовленої липкої стрічки.
Далі, ОСОБА_7 почав оглядати квартиру з метою виявлення цінних речей, після чого заволодів виявленим майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме: грошовими коштами розміром 6 700 гривень та 200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ, в перерахунку на Українську гривню становить 4 958 гривень, мобільним телефоном «HuaweiPSmart», ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, вартістю 6 000 гривень, флаконом парфумів без назви, який не представляє матеріальної цінності, 4 ланцюжками, каблучкою та браслетом зі срібла, які матеріальної цінності не представляють.
Після чого ОСОБА_7 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , при цьому тримаючи в руці заздалегідь заготовлений шприц з голкою, в якому містилась рідина невстановленого походження, та став вимагати повідомити йому місцезнаходження інших цінних речей, погрожуючи у разі невиконання даної вимоги зробити їй ін`єкцію, від якої у останньої відбудеться інсульт. Потерпіла ОСОБА_6 сприйняла слова та дії ОСОБА_7 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та віддала останньому свою банківську картку «ПУМБ» та код-пароль від неї. Отже, ОСОБА_7 заволодів банківської карткою «ПУМБ». Своєю чергою, ОСОБА_6 , продовжуючи перейматись за своє життя та здоров`я, повідомила ОСОБА_7 про те, що в кишені її куртки знаходяться серги із золота 583 проби, вартістю 5 000 гривень, якими останній в подальшому також заволодів.
Далі, зв`язав потерпілу ОСОБА_6 за допомогою поясів з халату, а сам, разом із майном потерпілої залишив місце скоєння злочину, та направився за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 155, де о 18 годині 32 хвилини, за допомогою банкомату «Приват Банк», з банківської картки «ПУМБ», яка належить потерпілій ОСОБА_6 , незаконно заволодів грошовими коштами розміром 3 000 гривень.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду загальним розміром 12 700 гривень та 200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ, в перерахунку на Українську гривню становить 4 958 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), будучи особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав, зазначив, що він 14.06.2018 звільнився з місць позбавлення волі, деякий час проживав у м. Херсоні, у вересні 2018 року переїхав до м. Запоріжжя, де проживав по різним адресам, житло знімав, останнє перед затриманням місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , де він проживав разом із співмешканкою ОСОБА_10 , в якої є рідний брат ОСОБА_11 , з ним він підтримував дружні стосунки. 06.02.2020 останній приїхав у м. Запоріжжя по роботі, після чого приблизно о 17:00 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зустрілись на проспекті Металургів, провели час разом десь пару годин, потім ОСОБА_12 провів його на вокзал, посадив на маршрутне таксі приблизно о 19:00 год. Після чого ОСОБА_12 поїхав на « ОСОБА_14 » з метою придбання мобільного телефону у ОСОБА_15 . З ОСОБА_16 ОСОБА_17 вони познайомились приблизно у 2019 році, коли працювали разом на «Новій пошті». ОСОБА_12 підтримував стосунки з ОСОБА_18 , як з особою, яка вживала наркотичні засоби, вони разом вживали наркотики, оскільки ОСОБА_19 має хворобу хребта, таким чином він поліпшує біль в спині. Потерпілу знає зі слів ОСОБА_16 , який часто розповідав про неї, а також про випадок, що останній викрадав у потерпілої вироби із золота, деякі гроші та речі. Далі, по подіям 06.02.2020 розповів, що у 19:30 він придбав у ОСОБА_20 телефон «Хуавей», придбав нову сім картку, зробив дзвінок, потім приблизно о 20:00 год. зустрів з роботи співмешканку ОСОБА_21 . Зазначив, що купити телефон «Хуавей» пропонував йому ОСОБА_22 , ОСОБА_19 мав бажання придбати собі телефон, тому погодився на таку пропозицію. Отже зазначив, що інкримінованого йому злочину він не вчиняв, 06.02.2020 в нього є алібі, оскільки цей день з 17:00 до 19:00 год. провів із братом співмешканки, з 19:00 до 19:30 год. поїхав на «Бабурку» та придбавав телефон у ОСОБА_20 , о 20:00 год. зустрів з роботи співмешканку ОСОБА_23 в районі проспекту Металургів, вважає, що напад на потерпілу скоїв саме ОСОБА_16 , з батьком якого певний час проживала потерпіла, оскільки ОСОБА_16 в розмовах про потерпілу сказав, що викрадав в неї деякі речі. Вину не визнає, просить виправдати.
Разом із тим, вина обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження та доводиться поза розумним сумнівом такими доказами.
Так, під час допиту в судовому засіданні 16.09.2020 потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 06.02.2020 був звичайний день. Вона проживає одна, працює на заводі «Металоконструкцій», робочий день закінчується зазвичай о 16:15 год. У вказаний день вона після роботи зайшла на ринок, потім прогулялась із подругою, а потім вже пішла додому. Отже, приблизно о 17:30 год. (тобто трохи пізніше ніж зазвичай) вона повернулась додому.
Піднялася на ліфті на свій поверх. Вхідні двері в тамбур знаходяться зліва від ліфту. Нічого не підозрюючи, відчинила двері в тамбур, однак побачила, що у тамбурі не горить світло, що її здивувало, оскільки напередодні освітлення було, а також тільки замінили лампочку. Однак вказала, що замок на дверях до тамбуру був ненадійний і проникнути туди, за необхідності, було б не складно. Оскільки не було освітлення в тамбурі, вона, не зачиняючи зовнішні двері, задля того, щоб з під`їзду світ потрапляв до тамбуру, почала відчиняти внутрішні двері, вже безпосередньо до своєї квартири. Потім, вона розвернулася, щоб зачинити зовнішні двері й побачила особу, що стояв на сходовому прольоті. Лівою рукою вона спробувала зачинити зовнішні двері, однак особа стрімко стрибнув зі сходового прольоту до дверей і поставив ногу на поріг щоб вона не зачинила двері. Не давши їй зачинити двері він зайшов разом із нею до квартири, оскільки внутрішні двері вже були відчинені.
Потерпіла описує вказану особу наступним чином: вище середнього росту, високої статури, вдягнений в помаранчеві штани комбінезону «слюсаря-сантехника», а зверху чорну куртку. Також вказує, що він сутулився, а також незвично, дивно, переміщався, стрибками. Голову та обличчя закривала маска «балаклава», а поверх взуття були натягнуті носки.
Він одразу сказав їй: «Тебя заказали». Намагався щось дістати з правої кишені з-під куртки. Вимагав віддати гроші та золото, після чого дістав великий ніж, який виглядав як зовсім новий, та погрожував розрізати її на частки. Продемонструвавши ніж, він повернув його до кишені. Сприйнявши погрози реально, вона дістала гаманець із сумки, в якому було 1 500 грн. крупними купюрами, а також залишок після ринку всього приблизно 2 000 грн. Віддала 1 500 грн., однак це його не задовольнило й він відібрав і дрібні купюри також. Потім він забрав прикраси із вази в коридорі (не золоті), однак все одно цінні для неї. Після цього він знов наголосив, щоб вона віддала гроші. У неї ще було 200 доларів США та приблизно 6 000 грн., що лежали в кімнаті, він їх також забрав, не зважаючи на те, що вона повідомила йому для чого потрібні ці гроші (лікування, ліки тощо). Після цього він відвів потерпілу до спальні, погрожуючи, що зараз він піддасть її тортурам, після чого дістав із кишені шприц, заповнений жовтуватою або коричнюватою рідиною. Погрожував зробити їй укол, від якого б у неї стався інсульт та до ранку б вона не дожила, а її ніхто не буде шукати, і вона нікому не потрібна. Потерпіла вказані погрози сприйняла реально. Після цього вона вказала, що в коридорі в кармані куртки є золоті сережки, які він забрав. Потім він почав ходити по квартирі та щось шукати, забираючи все, що йому сподобалось. Також він відібрав її мобільний телефон «Хуавей П Смарт» разом із коробкою та документами на нього.
Далі, він запитав у неї: «Где твоё кольцо?». Вказане питання її здивувало, оскільки він не міг знати самостійно про кільце, що навело її на думу про те, що його хтось і насправді підіслав до неї. Також він повідомив їй, що її життя оцінене в 15 000 грн. Після цього вона віддала йому свою банківську картку «Ощадбанк», однак потім згадала, що на ній відсутні кошти, та віддала іншу картку банку «ПУМБ», на якій також не було грошових коштів, однак за рахунок овердрафту можливо було зняти ще 3 000 грн., що він і зробив, про що вона дізналася вже коли їй повернули мобільний телефон. Також вона повідомила йому дійсний ПІН-код до картки.
Потерпіла пояснила, що фізичних дій він до неї не застосовував, тільки погрожував, зокрема, ножем та шприцом. Також він казав, що не буде її чіпати, якщо вона віддасть все цінне. Речі, та гроші, що він забрав поклав до кишень. Все це від проникнення до його уходу зайняло приблизно 1520 хвилин. Також заклеїв їй рота липкою стрічкою, а перед тим як піти зв`язав її поясами з одежі, які знайшов у шафі.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 та назвала його саме тією особою, що проник до її квартири 06.02.2020. Зокрема, вона пояснила, що раніше ніколи його не бачила, не була знайома та не спілкувалась. Потерпіла без сумнівів впізнала ОСОБА_7 за статурою, ростом, характерною сутулістю, по очам, а також за голосом. Серед іншого назвала ще одну характерну ознаку, а саме, що він не ходив, а якби стрибав, тобто пересувався незвично.
Також вважає, що до вказаних подій може бути причетний ОСОБА_24 , про що вона повідомляла правоохоронні органи. ОСОБА_24 вона добре знає, оскільки тривалий час знаходилась у стосунках із його батьком, а деякий час вони навіть проживали разом. ОСОБА_24 був обізнаний про наявність у неї цінних речей, а також раніше викрадав їх у неї. Отже, він міг навести ОСОБА_7 на неї. Однак вона впевнена, що напад здійснив не ОСОБА_24 , оскільки останній відрізняється зростом, голосом, та взагалі вона його добре знає та обов`язково б впізнала.
Колегія суддів вважає показання потерпілої достовірними та такими, що узгоджуються із іншими доказами у цьому провадженні.
Так, відповідно до змісту протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2020 ОСОБА_6 просила притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу, яка 06.02.2020 за адресою: АДРЕСА_6 , погрожуючи ножем, заволоділа її майном (т. 1 а.с. 78).
Протоколом огляду місця події від 06.02.2020, що проводився в період часу з 21:20 год. до 23:45 год. за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6 , разом з додатками у вигляді фототаблиці та флеш-накопичувачем, зафіксовано вхід та обстановку в квартирі, положення деяких речей тощо. На фототаблиці також зафіксовано сліди злочину у виді хаотично розкиданих на підлозі речей, що характерні при швидкому пошуку речей (т. 1 а.с. 7999). В ході проведення огляду місця події 06.02.2020 за адресою: АДРЕСА_6 було виявлено та вилучено: змив та контрольний змив з площадки між 4 та 5 поверхом; змив та контрольний змив з шкатулки в квартирі; змив та контрольний змив з вази криштальної у квартирі; змив та контрольний змив з ручки двері; недопалок; два трикотажних пояси червоного кольору; лампочку з патрону; клейку стрічку з кухні квартири; клейку стрічку з кімнати квартири. Вилучені в ході огляду речі та предмети в подальшому були визнані речовими доказами постановою заступника начальника слідчого відділу Вознесенівського відділу поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області) ОСОБА_25 (т. 1 а.с. 109110).
Протоколом огляду місця події, який проводився 08.02.2020 в період часу з 15:20 год. до 15:30 год. за місцем проживання ОСОБА_24 адресою: АДРЕСА_7 , разом з додатками у виді фототаблиці, зафіксовано обстановку в квартирі (т. 1 а.с. 101106). Під час проведення огляду було виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 500 грн., яку в подальшому постановою заступника начальника СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в запорізькій області ОСОБА_25 від 20.03.2020 було визнано речовим доказом (т. 1 а.с. 107108).
Колегією суддів приймається до уваги, що огляд житла за адресою: АДРЕСА_7 , проводився на підставі письмового дозволу (заяви) ОСОБА_24 , тобто у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) (т. 1 а.с. 100).
Постановою заступника начальника СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_25 від 20.03.2020 визнано речовими доказами об`єкти, виявлені та вилучені 06.02.2020 в ході проведення огляду місця події, а також в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 : один слід низу взуття; п`ять слідів папілярних узорів рук; один слід структури матеріалу; бланк паспорта громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_26 (т. 1 а.с. 136137).
Як випливає з висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (далі Запорізький НДЕКЦ МВС України) від 03.03.2020 № 3-207 за результатами судової трасологічної експертизи, слід низу взуття розміром 80х70 мм, який було вилучено 06.02.2020 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , не придатний для встановлення групової приналежності слідоутворюючого об`єкта, яким він був залишений (т. 1 а.с. 115117).
Вказаний висновок експерта колегію суддів до уваги не береться, оскільки він не містить інформації, що підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Отже, висновок експерта від 03.03.2020 № 3-207 у відповідній частині містить неналежні докази у розумінні ст. 85 КПК України.
Висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України від 02.03.2020 № 1-142 разом з додатками за результатами судової трасологічної експертизи встановлено, що сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 18х25 мм, 12х20 мм, 14х19 мм, 10х14 мм та 22х26 мм, які були вилучені 06.02.2020 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб) (т. 1 а.с. 122127).
Згідно з висновком Запорізького НДЕКЦ МВС України від 02.03.2020 № 3-208 за результатами судової трасологічної експертизи встановлено, що слід структури матеріалу розміром 20х35 мм, вилученого 06.02.2020 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , не придатний для встановлення групової належності слідоутворюючого об`єкту (т. 1 а.с. 132134).
Вказаний висновок експерта колегію суддів також до уваги не береться, оскільки він не містить інформації, що підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а відтак містить неналежні докази в контексті ст. 85 КПК України.
Згідно з протоколом обшуку від 07.02.2020 з додатками, а саме флеш-накопичувачем із відеозаписом, дослідженим судом під час судового розгляду, на якому зафіксовано проведення слідчої дії, що проводилась в період часу з 23:03 год. до 03:00 год. в квартирі АДРЕСА_8 , заступником начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_25 було проведено невідкладну слідчу дію обшук квартири АДРЕСА_8 під час якої виявлено та вилучено: мобільний телефон «HUAWEI P SMART» у корпусі чорного кольору, IMEI № 1: НОМЕР_3 , IMEI № 2: НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора «Vodafon»; розкладний ніж «метелик» срібного кольору; банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Monobank» № НОМЕР_6 ; чоловічу куртку помаранчевого кольору; медичний шприц з прозорою рідиною; мобільний телефон «Nokia» IMEI №: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Nokia» 1208, IMEI №: НОМЕР_9 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; мобільний телефон «Xiaomi» IMEI № 1: НОМЕР_10 , IMEI№ 2: НОМЕР_11 ; 6 сім-карт оператора мобільного зв`язку «Vodafon»; грошові кошти у сумі 900 гривень купюрами номіналом 500, 200, 200 гривень; грошові кошти у сумі 4 033 гривень; дві сережки із металу жовтого кольору; 2 сім-карти «Vodafon»;4 кухонних ножа; посвідчення (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_7 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками підробки; два флеш-накопичувача micro SD по 2 GB кожна; блокнот (т. 1 а.с. 143148).
Під час судового розгляду на стадії дослідження доказів стороною захисту адвокатом ОСОБА_8 19.11.2020 заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме проведення 07.02.2020 обшуку та всіх доказів здобутих за його результатами (т. 2 а.с. 7072).
Вирішуючи зазначене клопотання в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України, колегія суддів зазначає таке.
Зміст та форма протоколу обшуку відповідає вимогам ст. 104 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути: 1) спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів; 2) письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії; 3) стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; 4) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Колегією суддів встановлено, що додаток до протоколу обшуку флеш-накопичувач із відеозаписом (т. 1 а.с. 104) виготовлений належним чином, упакований в паперовий конверт, засвідчений підписом слідчого заступника начальника СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_25 . Отже, порушень вимог ст. 105 КПК України колегією суддів не встановлено.
Однак, за будь-яких обставин, вказаний флеш-накопичувач сам по собі не є доказом в розумінні кримінального процесуального закону, оскільки таким доказом є інформація, яка на ньому зафіксована.
В судовому засіданні судом було відтворено та досліджено відеозапис на флеш-накопичувачі, на якому зафіксовано проведення вищевказаної слідчої дії, що є додатком до протоколу обшуку від 07.02.2020. Вказаний відеозапис відповідає змісту протоколу обшуку. Отже, колегією суддів встановлено, що під час проведення обшуку вимоги ст. 107 КПК України щодо відеофіксації обшуку були дотримані.
Крім того, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2020 (справа № 335/1066/20 1-кс/335/662/2020) з метою підтвердження допустимості доказів надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_8 , а саме з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення та інших предметів, речей або речовин, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні та які мають значення для досудового розслідування (т. 1 а.с. 141142).
Підсумовуючи викладене, оскільки ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення вказаного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, протокол обшуку складений у відповідності з вимогами ст. 104 КПК України, а порушення вимог ст.ст. 105, 107 КПК України свого підтвердження не знайшли, колегія суддів дійшла висновку про законність проведеного обшуку, а відповідно і допустимість доказів, здобутих як безпосередньо в результаті його проведення так і похідних від зазначеної слідчої дії. Інших, передбачених законом правових підстав для визнання вказаних доказів недопустимими колегія суддів не вбачає. Не містить таких доводів і клопотання сторони захисту.
Крім того, у клопотанні сторона захисту вказує на те, що слідчий не залучив ОСОБА_7 захисника за призначенням, тобто не виконав дій, передбачених ст. ст. 49, 53 КПК України. Проте норми вказаних статей передбачають залучення захисника підозрюваному, обвинуваченому. ОСОБА_7 на той час не мав відповідного статусу у даному кримінальному провадженню.
Отже, з наведеного, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_8 від 19.11.2020 про визнання доказів недопустимими.
Так, постановою заступника начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_25 від 20.03.2020 визнано речовими доказами чотири кухонних ножа та куртку, вилучених 07.02.2020 під час проведення обшуку (т. 1 а.с. 153).
Крім того, постановою заступника начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_25 від 24.03.2020 визнано речовими доказами речі та предмети, вилучені 07.02.2020 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_8 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме: банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Nokia» з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_13 ; вісім карт оператора мобільного зв`язку «Водафон»; флеш-накопичувач срібного кольору; липку стрічку червоного кольору (т. 1 а.с. 155156).
За змістом протоколу огляду від 08.02.2020, що проводився заступником начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_25 в період часу з 12:50 год. до 13:10 год., за участю потерпілої ОСОБА_6 , предметом огляду був мобільний телефон «Huawei Р Smart» ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 в корпусі чорного кольору, з флеш-накопичувачем об`ємом 8 GB, та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» у чохлі чорного кольору. Під час огляду мобільного телефону був здійснений вхід до папки під назвою «Галерея». При відкритті папки «Recover», встановлено, що в ньому знаходяться фотознімки чоловіка з оголеним торсом, зробленого 07.02.2020 о 02 годині 35 хвилин та фотознімок жінки з сережками з металу жовтого кольору, зроблений 07.02.2020 о 00 годині 10 хвилин. Потерпіла ОСОБА_6 вказала, що сережки, які знаходяться на жінці на фотознімку, належать їй. Вказані сережки були викрадені в неї під час розбійного нападу 06.02.2020. До протоколу огляду додано роздруківку вказаних фотографій (т. 1 а.с. 158161).
Відповідно до висновку Запорізького НДЕКЦ МВС України від 25.02.2020 № 26-29 за результатами судової технічної експертизи документів наданий на дослідження бланк паспорта громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає аналогічним бланкам паспортів громадянина України, які перебувають у офіційному обігу на території України. У вказаному бланку паспорта мала місце зміна первинного змісту, а саме шляхом переклеювання фотокартки на сторінці № 1 (т. 1 а.с. 166172).
Колегія суддів не бере до уваги вказаний висновок експерта щодо здійснення переклеювання фотокартки на його першій сторінці, оскільки дані обставини виходять за межі пред`явленого обвинувачення та, відповідно, за межі судового розгляду. Отже, висновок експерта містить неналежні докази.
Як випливає з висновку Запорізького НДЕКЦ МВС України від 28.02.2020 № 8-116 за результатами судової молекулярної експертизи, на поверхні наданого на дослідження медичного шприца встановлено наявність клітин з ядрами. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на медичному шприці, які належать невстановленій особі жіночої генетичної статі. Встановлені генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_7 . Генетичні ознаки клітин з ядрами на медичному шприці не збігаються з генетичними ознаками зразка букальних клітин ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 176184).
Постановою заступника начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_25 від 20.03.2020 (т. 1 а.с. 187188) визнано речовими доказами зразки букальних клітин ОСОБА_7 , отриманих 10.02.2020 на підставі постанови прокурора Запорізької місцевої прокуратури (т. 2 а.с. 24), протокол отримання зразків для експертизи від 10.02.2020 (т. 2 а.с. 25).
Згідно з висновком Запорізького НДЕКЦ МВС України від 27.02.2020 № 7-530 за результатами судової хімічної експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» у складі наданої на дослідження прозорої безбарвної рідини наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не виявлено (в межах чутливості застосованих методів дослідження) (т. 1 а.с. 191193).
Колегія суддів вважає, що не виявлення у складі наданої на дослідження прозорої безбарвної рідини наркотичних засобів не спростовує того, що ОСОБА_7 погрожував зробити потерпілій ОСОБА_6 ін`єкцію, від якої у неї настав би інсульт, оскільки такі дії ОСОБА_7 слід розцінювати в контексті психологічного тиску та погроз, а потерпіла такі погрози сприйняла реально, незалежно від того чи була у шприці небезпечна речовина, чи ні.
Постановою заступника начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_25 від 20.03.2020 визнано речовим доказом медичний шприц з прозорою безбарвною речовиною, вилучений 07.02.2020 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_9 , та який був об`єктом експертного дослідження, про що зазначено вище (т. 1 а.с. 195196).
За змістом протоколу огляду від 08.02.2020 заступником начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_25 в період часу з 10:00 год. до 10:30 год. було оглянуто пакет експертної служби № 4342019, зміст якого становлять грошові кошти розміром 4 933 гривні такими номіналами: 500 (7 штук), 200 (6 штук), 50 (4 штуки), 20 (одна штука), 10 (одна штука), 2 (одна штука), 1 (одна штука). До протоколу огляду додано копії вказаних купюр, виготовлених за допомогою копіювальної техніки. Крім грошових коштів в пакеті також знаходились, та відповідно, були оглянуті наступні речові докази: блокнот з чорновими записами, три банківські картки, три мобільних телефона, вісім карт оператора мобільного зв`язку, дві сережки з металу жовтого кольору, дві флеш карти, флеш накопичувач срібного кольору та липка стрічка червоного кольору (т. 1 а.с. 198199).
Суд зауважує, що серед виявлених та вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 речей були виявлені речі та предмети, що належать потерпілій.
Постановою заступника начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_25 від 26.03.2020 зазначені вище грошові кошти розміром 4 933 гривень, виявлені та вилучені 07.02.2020 під час проведення обшуку, були визнані речовими доказами (т. 1 а.с. 205206).
Відповідно до протоколу про результати проведення установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, складеного 17.03.2020 заступником начальника СКП Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_27 , на виконання постанови старшого слідчого Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_28 від 07.02.2020 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіоелектронного зв`язку та ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10.02.2020 (ЄУН 4807/499/20), в ході проведення негласної слідчої розшукової дії 06.02.2020 встановлено, що мобільний телефон «Huawei Р Smart» ІМЕІ НОМЕР_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с., 209211).
На стадії дослідження доказів стороною захисту адвокатом ОСОБА_9 12.05.2021 заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме: проведення негласної слідчої (розшукової) дії (далі НСРД) установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, а її результати недопустимими доказами (т. 2 а.с. 163164).
Вирішуючи зазначене клопотання в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України, колегія суддів зазначає таке.
Щодо невідповідності дати складання протоколу (17.03.2020) даті фактичного проведення НСРД, колегія суддів зазначає, що вказаним протоколом було зафіксовано результати проведення установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, що не впливає на допустимість та/або недопустимість доказів, здобутих в результаті проведення такої дії й жодним чином не порушує права сторони захисту.
Більш того, вказаний протокол сам по собі не є доказом в розумінні кримінального процесуального закону, оскільки таким доказом є інформація, яка на ньому зафіксована.
Оскільки ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду (т. 1 а.с. 212) від 10.02.2020 (ЄУН 4807/499/20) надано дозвіл на проведення НСРД: установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу ІМЕІ НОМЕР_14 терміном на 1 день, починаючи з 16:00 год. 07.02.2020, і такий дозвіл, за змістом вказаної ухвали, надавався з метою підтвердження допустимості вже проведеної НСРД, колегія суддів дійшла висновку, що зазначену НСРД було проведено з дотриманням вимог закону.
Не заслуговують на увагу також і доводи сторони захисту щодо недопущення до участі в проведенні НСРД захисника, оскільки вони не ґрунтуються на законі, а участь захисника при проведенні НСРД не передбачена.
Тому, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_9 від 12.05.2021 про визнання доказів недопустимими.
За змістом протоколу пред`явлення речей для впізнання від 08.02.2020 потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_29 , та ОСОБА_30 , впізнала свої серги під № 3. Саме ці серги вона носила та саме їх викрали 06.02.2020 (т. 1 а.с. 214216).
Оскільки зазначені вище серги були вилучені із сумки ОСОБА_31 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 , та проживає разом з ним, це свідчить про причетність ОСОБА_7 до злочину.
08.02.2020 золоті серги із жовтого золота з білими камінцями у вигляді квітки визнані речовим доказом постановою старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_32 від 08.02.2020 (т. 1 а.с. 217).
Згідно з протоколом огляду предмету від 08.02.2020 з додатком у вигляді фототаблиці, в період часу з 16:25 год. до 16:35 год. слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_33 оглянуто мобільний телефон «Самсунг» в корпусі білого кольору, виданого добровільно свідком ОСОБА_18 на підставі його заяви (т. 1 а.с. 219). Оглядом встановлено вхідні та вихідні дзвінки за 07.02.2020, що відображено на фототаблиці (т. 1 а.с. 220223).
Як випливає зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 26.03.2020 з додатком у вигляді флеш-накопичувача, проведеного слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_34 в період часу з 10:30 год. до 10:58 год., за участі свідка ОСОБА_20 , понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_29 , ОСОБА_36 пояснив, що йому було відомо про те, що ОСОБА_7 раніше був судимий за крадіжки, та має хист до квартирних крадіжок, навчений відмикати двері. ОСОБА_36 повідомив ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_6 , проживає його тітка ОСОБА_6 , в якої можуть знаходитися золоті прикраси. Після зустрічі у грудні 2019 р. між ними виник конфлікт на ґрунті того, що ОСОБА_7 викрав велосипеди у родичів ОСОБА_36 . ОСОБА_36 також пояснив, що 06.02.2020 ОСОБА_7 приїжджав до нього до дому і віддав гроші, нічого не пояснивши. Наступного дня ОСОБА_7 знов приїхав до нього на роботу та розповів, що він пограбував ОСОБА_6 , гроші напередодні він йому надав для того, щоб він його не викривав (т. 1 а.с. 224229).
Зміст протоколу слідчого експерименту узгоджується із показаннями ОСОБА_36 , наданими безпосередньо суду під час його допиту.
Протоколом огляду предмету від 08.02.2020 разом з додатком у вигляді фототаблиці, проведеного слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_37 в період часу з 10:30 год. до 10:58 год., в присутності понятих, було оглянуто мобільний телефон «Мейзу» в корпусі чорного кольору, виданий ОСОБА_31 слідчому добровільно на підставі її заяви від 08.02.2020 (т. 1 а.с. 233). Під час огляду виявлено, що на нього неодноразово надходили вхідні дзвінки з номеру НОМЕР_15 : 23.12.2019, 22.12.2019, 14.12.2019, 07.10.2019. Вихідних дзвінків ОСОБА_31 на вказаний номер не здійснювалося. Також остання вказана, що номер телефону НОМЕР_15 належить знайомому її співмешканця ОСОБА_7 на ім`я « ОСОБА_17 » (т. 1 а.с. 230232).
Отже, зазначене підтверджує, що як ОСОБА_31 так і ОСОБА_7 були знайомі з ОСОБА_36 .
Відповідно до протоколу про тимчасовий доступ до речей та документів від 27.04.2020 слідчий Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_38 в період часу з 08:50 год. до 10:00 год., провів тимчасовий доступ та вилучив копію інформації у оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з подальшим записом на DVD-диск (т. 1 а.с. 245247, 248).
Відповідно до протоколу про тимчасовий доступ до речей та документів від 27.04.2020 слідчий Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_38 в період часу з 17:00 год. до 17:30 год., провів тимчасовий доступ та вилучив копію інформації у оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», з подальшим записом на DVD-диск (т. 2 а.с. 14).
Згідно з протоколом огляду від 28.04.2020, проведеного старшим слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_25 в період часу з 10:00 год. до 10:30 год., ним було оглянуто оптичний носій інформації «DVD-R» диск, вилучений в ході тимчасового доступу до речей та документів у оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», та оптичний носій інформації «DVD-R» диск, вилучений у оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», встановлено та оглянуто зміст вказаних «DVD-R» дисків (т. 1 а.с. 249).
08.02.2020 о 00:38 год. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 810).
Крім того, під час судового розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_31 (09.02.2021), ОСОБА_36 (18.02.2021), ОСОБА_39 (14.06.2021), ОСОБА_40 (14.06.2021).
Так, свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_10 , працює продавцем кіоску, що розташований за адресою: АДРЕСА_11 . ОСОБА_7 доводиться їй цивільним чоловіком, з яким знайома з 2018 року та проживає разом в м. Запоріжжі по вул. Гончара. ОСОБА_7 інколи вживає алкогольні напої, а саме пиво, коньяк. З потерпілою ОСОБА_6 вона не знайома.
06.02.2020 вона була на роботі з 08:00 год. до 21:00 год. це її звичайний робочий графік. 06.02.2020 після роботи ОСОБА_7 її зустрів. 06.02.2020 ОСОБА_7 емоційно поводив себе як завжди, ніяких подарунків не дарував. В момент зустрічі ОСОБА_7 був одягнутий у червону куртку. А до цього, увечері ОСОБА_7 разом з її братом ОСОБА_39 заїхали в гості, перекусили, випили кави та вирішили, що ОСОБА_7 проводить її брата на вокзал. Вони приїжджали приблизно о 5-6 годині вечора та побули десь 30 хвилин. Також в цей день їх знайомий на ім`я ОСОБА_17 запропонував ОСОБА_7 придбати в нього телефон. Олександр, як їй відомо, є племінником потерпілої. ОСОБА_7 погодився та поїхав за телефоном, після того, як посадив її брата на «маршрутку», а повернувся як раз, коли вона закінчувала працювати. Раніше у ОСОБА_7 був простий, кнопковий телефон. При придбанні нового телефону, вона присутня не була, оскільки знаходилась на роботі. Про купівлю телефону вона дізналась від ОСОБА_7 , він особисто їй зателефонував та розповів про це.
Квартиру по АДРЕСА_12 вона знімала разом із ОСОБА_7 , а про оренду безпосередньо домовлявся саме він. Коли розпочався обшук, а це було приблизно о 22:30 год. вона та ОСОБА_7 обидва були вдома. Працівники поліції виламали двері до квартири, понятих в цей момент вона не бачила. Після чого її майже одразу забрали до районного відділу поліції, де вона і перебувала, приблизно до 5 години ранку. У зв`язку із цим про обставини проведення та завершення обшуку вона нічого не знає.
Вилучений під час обшуку телефон вона раніше не бачила. Також ОСОБА_31 не змогла пояснити походження вилучених під час обшуку сережок. Як вони потрапили до її сумки, та ще й замотані в липку стрічку не знає, з її слів, вона туди їх не клала. А гроші в сумці то була її зарплата, яку вона отримала напередодні, однак точний день назвати не змогла, пояснивши це тим, що кожного місяця вона отримує зарплату в різні дні. Також вказала, що ОСОБА_17 грошей за телефон вони одразу не віддавали, оскільки ОСОБА_7 домовився розстрочити виплати. Ціна телефону 1 500 грн. Також на придбаний телефон було зроблене декілька фотознімків, скільки точно, не пам`ятає, це робилося з метою перевірки камери. В яких вона була сережках під час фотографування вона не пам`ятає, однак, з числа тих, що перебувають в її власності. У неї вдома є приблизно 1020 пар сережок (біжутерія), нічого з її особистих речей під час обшуку не було вилучено. Звідки в квартирі взявся паспорт з ознаками підробки вона не знає, можливо залишився від власника квартири. Щодо знайденого шприца пояснила, що ОСОБА_7 має проблеми зі спиною, а тому вона здійснює йому ін`єкцій « ОСОБА_41 ».
Свідок ОСОБА_36 суду пояснив, що він працює на автомойці, проживає за адресою: АДРЕСА_7 . Із ОСОБА_7 знайомий добре, вже десь 23 роки. Вони познайомились під час роботи на «Новій пошті» на ґрунті вживання наркотичних засобів метадону. З ОСОБА_7 він спілкувався з різною періодичністю, як правило з метою вживання наркотиків. Сам ОСОБА_36 вживає наркотичні засоби вже десь 10 років.
З потерпілою теж добре знайомий, а саме з дитинства, десь з 67 років. Його батько тривалий час знаходився у стосунках із ОСОБА_6 . Деякий час ОСОБА_36 навіть проживав із нею. Стосунки між його батьком та потерпілої закінчилися приблизно три роки тому.
В той вечір, коли все відбулось, точну дату не пам`ятає, ОСОБА_7 приїхав до нього додому, спочатку зателефонувавши з невідомого йому раніше номеру. Спочатку він не хотів з ним зустрічатися, однак потім погодився. Приїхавши додому десь о 19:0019:30 годині вечора на таксі в сірому «Ланосі», він віддав йому дві купюри по 500 гривень та поїхав, нічого не пояснивши.
Наступного дня він приїхав до нього на роботу, вони пішли разом, знайшли вільний під`їзд, та обидва вкололися метадоном. І після цього він йому розповів, що він пограбував ОСОБА_6 , як саме він вчинив із нею, заспокоїв, що вона фізично не постраждала. Також ОСОБА_7 пояснив, що гроші він йому віддав щоб втягнути в злочинну діяльність та щоб він став співучасником та не видав його. День потому до нього приїхала поліція та забрали його для слідчих дій.
Також пояснив, що він разом з ОСОБА_7 23 рази вживали разом наркотичні засоби в під`їзді на 35 поверхах, де проживає потерпіла. Сама потерпіла проживає на 4 поверсі. Про потерпілу він розповідав досить детально, а саме, що він колись викрав у неї золоті прикраси, та в неї залишилися ще, що вона живе в квартирі сама. ОСОБА_7 запитував у нього де працює потерпіла, де саме проживає. Крім ОСОБА_7 він нікому про потерпілу в таких подробицях не розповідав.
Жодних мобільних телефонів, ювелірних прикрас він йому ніколи не продавав та не передавав безоплатно. Вказав, що помаранчевий комбінезон у ОСОБА_7 дійсно був, ще з попереднього місця роботи. Деякий час вказаний комбінезон зберігався у свідка, однак потім, на прохання ОСОБА_7 він його віддав. Це відбулось до подій з потерпілою.
Також вказав, що ОСОБА_7 ходив нормально, не кульгав. Також між ним та обвинуваченим напередодні злочину виник конфлікт у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 викрав велосипеди у його родичів. Також вважає, що потерпіла його би обов`язково впізнала за голосом.
Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що він працює не офіційно, постійно проживає в Зеленому Яру, в Запоріжжі зареєстрований по АДРЕСА_13 , а коли буває в Запоріжжя частіше проживає по АДРЕСА_14 . Потерпілу ОСОБА_6 не знає і до цього ніколи не бачив. Обвинуваченого навпаки знає добре це його друг та цивільний чоловік рідної сестри ОСОБА_31 . ОСОБА_7 знайомий з його сестрою з 2017 року, а проживає з 20182019 року. Про вживання ОСОБА_7 наркотичних засобів йому невідомо. Також знає, що ОСОБА_7 періодично підробляв на різних місцях роботи, наприклад на відділенні «Нової пошти». Також йому відомо, що ОСОБА_7 має проблемі зі спиною, з приводу чого лікувався в м. Херсоні. Вони в добрих стосунках, спілкуються кожного разу, як він буває в Запоріжжі, а також буває у сестри вдома.
06.02.2020, тобто в день вчинення інкримінованого ОСОБА_7 діяння, він приїхав до м. Запоріжжя по роботі. Приїхав приблизно о 07:3008:00 год. ранку. Після роботи він зустрівся із ОСОБА_7 на пр. Металургів десь о 15:0016:00 год. Там вони провели приблизно півтори години, а саме вживали пиво на лавці у сквері навпроти ресторану «Макдональдс». Після цього, вони разом поїхали на автовокзал, щоб провести ОСОБА_39 на маршрутку. В інших частинах міста вони в цей день не були. На автовокзалі вони провели ще деякий час, а саме до 1920 години, після чого він поїхав в ОСОБА_42 . В Зелений Яр він поїхав в проміжок часу з 19:45 год. до 20:10 год. За час, приблизно з 16:00 год. до 20:00 год., ОСОБА_7 від нього не відлучався, по телефону, крім дружини, ні з ким не розмовляв. Також він не чув від ОСОБА_7 щоб він вчиняв, або має намір вчинити злочин.
Свідок ОСОБА_40 суду пояснила, що наразі вона не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_15 де і зареєстрована. Знайома зі свідком ОСОБА_31 , із якою у них у 20 році були поряд робочі місця. Юлія працювала продавцем «Шаурми», а вона, на той час здійснювала продаж непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_16 . Із ОСОБА_43 вони спілкувалися десь з 2018 року, могли випити в робочий час разом кави, покурити. Спілкувалися в основному по роботі, тісної дружби між ними не виникало, таємницями не ділилися. Свідку відомо, що ОСОБА_44 був хлопцем Юлії. ОСОБА_44 вона часто бачила в ті дні, коли ОСОБА_45 працювала, він періодично приїжджав до неї. Також час від часу вона його бачила напідпитку, однак в стані наркотичного сп`яніння ні.
Взимку 2020 року, більш точний день та час не пам`ятає, у звичайний робочий день, вона бачила ОСОБА_44 разом з його другом ОСОБА_17 на пр. Металургів біля її робочого місця. Хлопці були напідпитку, вели себе досить голосно, чим привертали увагу до себе. Це було у другій половині дня. Побувши там деякий час вони поїхали. Час назвати не, змогла, однак вже було темно.
Колегія суддів зазначає, що версія подій сторони захисту, яка полягає в тому, що 06.02.2020 ОСОБА_7 , приблизно з 16:00 год. до 20:00 год., безперервно, перебував разом з ОСОБА_39 , який в свою чергу, зазначає про його непричетність до інкримінованого злочину, а тому він не міг, та не вчиняв інкриміноване йому діяння у вказаний в обвинувальному акті день та час, не підтверджується показаннями свідків або письмовими доказами.
Так, показання свідка ОСОБА_39 колегією суддів оцінюються критично, оскільки вони є недостовірними та суперечливими, зокрема, суперечать показанням потерпілої, які своєю чергою, суд визнав такими, що узгоджуються, як з письмовими доказами у цьому провадженні, так і з показаннями свідка ОСОБА_36 . При цьому, показання ОСОБА_39 не підтверджуються письмовими доказами, або показаннями інших свідків.
Крім того, показання свідка ОСОБА_40 не підтверджують існування обставин, на які сторона захисту посилається, оскільки вказаний свідок не змогла назвати точний день, час, тривалість та обставини, за яких вона бачила обвинуваченого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_39 . Виходячи зі змісту показань вказаного свідка, це могло відбуватись в будь-який день наприкінці зими 2020 року в темний час доби. Тобто, вказані показання ґрунтуються на припущеннях, а покладення припущень в основу судового рішення є неприпустимим.
В цей же час, під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено викрадене у потерпілої майно, зокрема, золоті сережки, мобільний телефон, банківські картки, про що зазначалося судом вище. Походження вказаних речей ані обвинувачений ані свідок ОСОБА_31 пояснити не змогли, що свідчить на користь того, що ОСОБА_7 вчинив розбій, в ході якого вказані речі і здобув.
Поряд із цим, колегія суддів зауважує, що в ході судового розгляду не знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_7 підійшов зі спини до ОСОБА_6 , дістав з куртки предмет схожий на ніж та підніс його до шиї потерпілої. В ході судового розгляду на підставі досліджених судом доказів, зокрема, показань потерпілої встановлено, що ОСОБА_7 ніж до горла ОСОБА_6 не підносив, а тільки демонстрував ніж та погрожував фізичною розправою, після чого знов сховав його. Отже, вказані обставини виключаються із обсягу обвинувачення. При цьому, на кваліфікацію злочину згадані обставини не впливають.
Отже, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла переконливих висновків, що саме обвинувачений ОСОБА_7 вчинив своїми умисними діями напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), будучи особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.
До показань обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів ставиться критично, вважає, що його пояснення, надані ним в ході судового засідання є недостовірними, такими, що не узгоджуються з іншими добутими та дослідженими в судовому засіданні доказаним в їхній сукупності, тому не може покласти їх в основу вироку, вважає, що його позиція щодо невизнання вини в інкримінованому злочині, це спосіб уникнути кримінальної відповідальності.
Також варто зазначити, що мобільний телефон «Хуавей», після вилучення оглянутий за участю потерпілої, протокол чого був досліджений у судовому засіданні, отже під час огляду встановлено, що на телефоні зберігається фото обвинуваченого датоване 02 годиною 35 хвилин 07.02.2020, та його співмешканки ОСОБА_46 , яке датоване 10 хвилинами на 1-шу 07.02.2020. При цьому потерпіла чітко вказує на те, що на даному фото у вухах Акулічевої вдягнені її сережки.
Вказаний протокол та досліджені фотознімки суперечать свідченням самої Акулічевої, яка у судовому засіданні пояснила, що у неї немає будь-яких золотих прикрас, а вилучені під час обшуку сережки вона жодного разу не бачила, що свідчить про недостовірність її показань в цій частині, тому не можуть бути покладені в основу вироку.
Показання же потерпілої ОСОБА_6 підтверджуються та узгоджуються з дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема: протоколом огляду місця події в ході якого вилучено пояси, якими її зв`язували, фрагменти липкої стрічки, якою її було заклеєно рот, квитанціями щодо зняття грошових коштів з її банківської карти, тому, колегія суддів вважає, що недовіряти її показанням підстав немає. Вона чітко, послідовно пояснила обставини вчиненого відносно неї злочину, але й те, що потерпіла під час допиту чітко вказала на обвинуваченого ОСОБА_19 , як на особу, що вчинила розбійний напад на неї, вказавши на ознаки, за якими його впізнає, зокрема, на ряд зовнішніх особливостей (таких як зріст, тілобудова, худоба), характерну ходу, голос, який (як вона зазначила), вона дуже добре запам`ятала, проте ОСОБА_7 відмовився від участі у впізнанні, надавши відповідну письмову заяву, яка також досліджена під час судового розгляду.
Щодо показань свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що добре знайомий з потерпілою, яка раніше проживала у цивільному шлюбі з його батьком, а також з ОСОБА_7 , разом з яким періодично вживав наркотичні засоби, у тому числі у під`їзді за місцем мешкання потерпілої. При цьому, знаходячись у під`їзді, він багато розповідав про потерпілу, зазначав, вказував на її квартиру, що вона проживає одна, що у неї завжди вдома були прикраси, та на питання ОСОБА_19 повідомляв коли вона приходить з роботи та іншу інформацію. У вечірній час 06.02.2020 ОСОБА_19 приходив за місцем його мешкання, зателефонував, щоб він вийшов, після чого дав 500 гривень та пішов. Вказані гроші він залишив під килимом, а з ОСОБА_44 зустрівся наступного дня. На питання, що за гроші він йому дав, ОСОБА_19 розповів про вчинений злочин, та про те, що гроші дав йому, щоб він не повідомляв у поліцію.
Свідчення ОСОБА_16 підтверджуються такими письмовими доказами: протоколом огляду місця події, під час якого вилучено грошові кошти, та огляду його мобільного телефону з фіксацією дзвінків, протоколом слідчого експерименту за його участю.
Також слід звернути увагу на те, що після закінчення досудового розслідування стороною обвинувачення в порядку ст. 290 КПК були відкриті зібрані докази. Сторона захисту письмово повідомила про відсутність доказів, які підлягають відкриттю, жодних клопотань не заявляла, незважаючи на це, більше, ніж через рік судового розгляду, стороною захисту було повідомлено про наявність свідків ОСОБА_47 та ОСОБА_48 . Допит свідка ОСОБА_48 не був інформативним з точки доказового значення. А свідок ОСОБА_47 , який є другом обвинуваченого та братом його співмешканки під час допиту розповів з зазначенням точної дати та часу про події, які з його слів нібито відбувались більше, ніж рік тому. Також він повідомив, що дізнався про затримання ОСОБА_19 від своєї сестри майже одразу, отже стороні захисту нічого не заважало одразу відкрити цього свідка, підтверджуючого, на думку сторони захисту алібі обвинуваченого. Враховуючи викладене суд критично поставився до показань свідків захисту.
Відтак, вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину колегія суддів визнає повністю доведеною, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), будучи особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання колегія суддів керується вимогами КК України, роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, його наслідки злочином завдано матеріальну шкоду потерпілої, яка була частково відшкодована шляхом повернення майна.
Визначаючи вид та розмір покарання, яке має понести ОСОБА_7 , колегія суддів враховує дані про його особу, зокрема, що він є особою працездатного віку, який станом на час вчинення інкримінованого діяння не був працевлаштований, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів. ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання у м. Херсоні, за сімейним станом не одружений, на утриманні дітей або непрацездатних осіб не має. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, колегія суддів визнає рецидив злочину.
Колегія суддів, з урахуванням викладених обставин, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства, оскільки він раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та знов вчинив злочин проти власності, продовживши злочинну діяльність. Тому з урахуванням всіх обставин справи, загальних засад призначення покарання, а саме законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, колегія суддів доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , слід залишити до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дня його затримання, а саме з 08.02.2020.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (т. 1 а.с. 110113) від 11.02.2020 (справа № 335/1066/20, провадження 1-кс/335/660/2020) накладено арешт на наступне майно, вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_8 , а саме: мобільний телефон «HUAWEI P SMART» у корпусі чорного кольору, IMEI № 1: НОМЕР_3 , IMEI № 2: НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора «Vodafon»; розкладний ніж «бабочка» сріблого кольору; банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_5 ; банківська картка «Monobank» № НОМЕР_6 ; чоловічу куртку помаранчевого кольору; медичний шприц з прозорою рідиною; мобільний телефон «Nokia» IMEI№: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Nokia» 1208, IMEI№: НОМЕР_9 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; мобільний телефон «Xiaomi» IMEI №1: НОМЕР_10 , IMEI№2: НОМЕР_11 ; 6 сім-карт оператора мобільного зв`язку «Vodafon»; грошові кошти у сумі 900 гривень, купюрами номіналом 500, 200, 200 гривень; грошові кошти у сумі 4033 гривень; дві сережки із металу жовтого кольору; 2 сім-карти «Vodafon»; 4 кухонних ножа; посвідчення (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_7 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками підробки; два флеш-накопичувача micro SD по 2 GB кожна; блокнот, тому відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на вказане майно підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено ряд судових експертиз, а саме: судово-трасологічну експертизу (висновок від 03.03.2020 № 3207, вартість 628,04 грн.), судово-дактилоскопічну експертизу (висновок від 02.03.2020 № 1-142, вартість 628,04 грн.), судову-трасологічну експертизу (висновок від 02.03.2020 № 3-208, вартість 628,04 грн.), судово-технічну експертизу документів (висновок від 25.02.2020 № 26-29, вартість 2 355,15 грн.), судово-хімічну експертизу (висновок від 28.02.2020 № 8-116, вартість 7 048,74), судово-хімічну експертизу (висновок від 27.02.2020 № 7-530, вартість 628,04 грн.), і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати за їх проведення розміром 11 916,05 грн. на залучення експертів, колегія суддів вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 368, 369371, 373376 КПК України, колегія суддів
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у період часу перебування під вартою з моменту затримання 8 лютого 2020 р. до 12 січня 2022 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 8 лютого 2020 р. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без можливості внесення застави, застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 р. до набрання вироком законної сили -залишити без змін.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2020 р. (справа № 335/1066/20, провадження 1-кс/335/660/2020), а саме з: мобільного телефону «HUAWEI P SMART» у корпусі чорного кольору, IMEI № 1: НОМЕР_3 , IMEI № 2: НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора «Vodafon»; розкладного ножа «бабочка» срібного кольору; банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківської картки «Monobank» № НОМЕР_6 ; чоловічої куртки помаранчевого кольору; медичного шприца з прозорою рідиною; мобільного телефону «Nokia» IMEI№: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; картки банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ; мобільного телефону «Nokia» 1208, IMEI№: НОМЕР_9 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; мобільного телефону «Xiaomi» IMEI №1: НОМЕР_10 , IMEI №2: НОМЕР_11 ; 6 сім-карт оператора мобільного зв`язку «Vodafon»; грошових коштів у сумі 900 гривень купюрами номіналом 500, 200, 200 гривень; грошових коштів у сумі 4 033 гривень; двох сережок із металу жовтого кольору; 2 сім-карт «Vodafon»; 4 кухонних ножів; посвідчення (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_7 , паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками підробки; двох флеш-накопичувачів micro SD по 2 GB кожна; блокнота.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні розміром 11 916 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 05 копійок.
-грошову купюру номіналом 500 гривень конфіскувати в дохід держави;
-змив та контрольний змив з площадки між 4 та 5 поверхом, змив та контрольний змив з шкатулки в квартирі, змив та контрольний змив з вази криштальної у квартирі, змив та контрольний змив з ручки двері, недопалок, лампочку з патрону, клейку стрічку з кухні квартири, клейку стрічку з кімнати квартири знищити;
-два трикотажних пояси червоного кольору повернути потерпілій за належністю;
-один слід низу взуття, п`ять слідів папілярних узорів рук, один слід структури матеріалу, бланк паспорта громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_26 знищити;
-чотири кухонних ножа та куртку, вилучених 07.02.2020 під час проведення обшуку - повернути за належністю;
-банківську картку «Monobank» № НОМЕР_12 повернути за належністю;
-мобільний телефон «Nokia» з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_13 повернути за належністю;
-вісім сім карт оператора мобільного зв`язку «Vodafone» знищити;
-флеш накопичувач срібного кольору повернути за належністю;
-липку стрічку червоного кольору знищити;
-зразки букальних клітин ОСОБА_7 знищити;
-медичний шприц з прозорою безбарвною рідиною знищити;
-грошові кошти розміром 4 933,00 гривень конфіскувати в дохід держави;
-золоті серги із жовтого золота з білими камінцями у вигляді квітки повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_49