Справа № 686/5159/22
Провадження № 1-кс/686/2173/22
УХВАЛА

28 лютого 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого спеціальної поліції СВ Хмельницького ВП ХРУП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 9000006,

встановив:
27 лютого 2022 року старший слідчий спеціальної поліції СВ Хмельницького ВП ХРУП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на: автомобіль марки «BMW», моделі «3161», д/н НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_4 , технічний паспорт № НОМЕР_3 на вище зазначений автомобіль, та один ключ запалювання двигуна на даний автомобіль, та страховий поліс №206341762 на автомобіль марки «BMW», моделі «3161», д/н НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », виданий на ім`я ОСОБА_4 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Так, кримінальне провадження № 9000006 розслідується за фактом незаконного поводження зі зброєю (зберігання без передбаченого законом дозволу автоматичної зброї).

Водночас, у поданому слідчим клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування, яке значення вилучене майно (технічний паспорт № НОМЕР_3 на автомобіль марки «BMW», моделі «3161», д/н НОМЕР_1 , страховий поліс №206341762 на вказаний автомобіль, видані на ім`я ОСОБА_4 , та ключ запалювання двигуна до даного автомобіля) має як речовий доказ та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у кримінальному провадженні №9000006, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст. 98 КПК України. Натомість, у клопотанні слідчого міститься твердження, що вказані речі, а також посвідчення водія № НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_5 , потребують перевірки «на законність та на оригінальність даних документів», проте поза увагою слідчого та прокурора, який погоджував клопотання, залишилась та обставина, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється не за фактом підробки офіційних документів.

В мотивувальній частині свого клопотання слідчий вказує, що є необхідність в накладенні арешту на: згорток сріблястого кольору від фольги, із невідомою, можливо, наркотичною речовиною, грошові кошти в сумі 6796 гривень, мобільний телефон марки «Хіоті», моделі «Redmi Not 7», з сім-карткою, паспорт громадянина України виданий, виданий на ім`я ОСОБА_5 , з карткою фізичної особи платника податків № НОМЕР_5 , та медичну довідку, щодо придатності до керування транспортним засобом ОСОБА_5 , однак просить слідчий у клопотанні накласти арешт на тимчасово вилучене майно, про яке зазначено вище, та яке належить ОСОБА_4 .

Очевидно, що слідчий у поданому клопотанні просить накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 , однак просить розглядати клопотання у відсутності законного володільця ОСОБА_5 , оскільки той знаходиться в «Ізоляторі тимчасового тримання», однак чого саме володільцем є ОСОБА_5 , слідчий у клопотанні не зазначає.

Не зазначає у своєму клопотанні слідчий й про те, які він просить застосувати заборони (позбавлення права на відчуження, розпорядження чи користування), з метою збереження майна, та не обґрунтовує необхідність арешту вилученого майна.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, заборон, які слід встановити стосовно цього майна, та на чиє майно він просить накласти арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:
Клопотання старшого слідчого спеціальної поліції СВ Хмельницького ВП ХРУП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №9000006, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя