Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/448/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2021 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні наявна малолітня дитину, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-20.03.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців;

-26.04.2012 року вироком Жмеринського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна;

-12.09.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці з конфіскацією майна;

-17.12.2019 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю три роки;

-19.05.2020 року вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки;

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, строком дії на 60 днів з 17 години 00 хвилин 24 листопада 2021 року до 17 години 00 хвилин 22 січня 2022 року, із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 671 000 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , 23 листопада 2021 року, у період часу з 05 години 00 хвилин по 13 годину 40 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав майно потерпілого ОСОБА_11 (грошові кошти, вироби із золота та срібла, годинники та мобільний телефон) на загальну суму 90 000 грн.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП в Кіровоградській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування на строк 60 днів, із визначенням застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Слідчий суддя прийшов до переконання про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Зокрема враховано: підозру пред`явлено у вчиненні тяжкого, умисного корисливого злочину, ОСОБА_8 без міцних соціальних зв`язків, судимий, тощо.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , який просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Обґрунтованість підозри є недоведеною доказами; наявні протоколи допитів потерпілого, свідків, огляду місця події та інше не містять доказів підозри.

Відправлення підозрюваним посилки у м. Вінниця, як на те вказав слідчий суддя, - доказами не підтверджено, й про те не стверджувалось стороною обвинувачення.

Крім того вирішення питання про попереднє ув`язнення не може базуватись лише на суворості можливого покарання.

Не погоджується із розміром застави, не мотивовано визначеним слідчим суддею, який не відповідає положенням ст. 182 КПК України, і є безпідставно великим, зважаючи на майновий стан підозрюваного.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката і підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили не обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Причетність ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами: протокол огляду місця події від 24.11.2021 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 24.11.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 24.11.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 25.11.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 25.11.2021 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2021 року, довідки до даних протоколів, протокол огляду місця події від 24.11.2021року (автотраса, автомобіль Деу Ланос).
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії умисних тяжких, корисливих, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Вчинення кримінального правопорушення інкриміновано у співучасті.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 безробітний, сталого джерела доходу для проживання не має, в цілому, не має міцних соціальних зв`язків.

ОСОБА_8 є мешканцем іншого обласного центру, не мешкає у м. Кропивницькому, де провадиться досудове розслідування.

ОСОБА_8 багаторазово судимий, в тому числі за вчинення аналогічного кримінального правопорушення (крадіжки), а також й інших корисливих, умисних й тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі насильницьких грабежу, розбою. Злочини вчинювані протягом майже десяти років.

Нове кримінальне правопорушення інкримінуються вчиненням при непогашених та незнятих судимостях, під час іспитового строку.

Наведене свідчить про: асоційованість поведінки ОСОБА_8 , схильність до протиправних вчинків, злочинів, враховуючи відсутність майнового доходу, заробітку, - схильність до бажання незаконного збагачення за рахунок чужого майна, небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_8 є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України (Рівненський міський суд Рівненської області, ЄУН 569/13108/21).

Все вказане надає змоги стверджувати про суспільну небезпеку підозрюваного ОСОБА_8 як для окремих громадян, так і для суспільства в цілому.
Як свідчать надані прокурором матеріали, після вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення (й місто Кропивницький), намагаючись виїхати до іншої області.
У провадженні наявні потерпілий та свідки, які надають показання, що викривають підозрюваного; останньому відомі дані про потерпілого та свідків.
Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів (змінювати місце свого перебування між декількома областями), вчинити нові (зокрема аналогічні) кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, втому числі з приводу необґрунтованості підозри, спростовуються зазначеним вище.

Відносно того, що, як вважає захист, обрано необґрунтовано великий розмір застави, не співвідносний із вимогами ст. 182 КК України та майновим станом підозрюваного, - зауважується наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ч. 5. ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчим суддею дотримано означених вимог закону.

В судовому засіданні установлено, що підозрюваний є фігурантом двох інших кримінальних проваджень, попередньо внесена ним застава в розмірі 408 600 грн. в іншому кримінальному провадженні не змогла стримати підозрюваного від дій, які йому знову інкриміновані в цьому провадженні, а тому суд зазначив в оскаржуваній ухвалі, що гуманним та справедливим стане визначення виду запобіжного заходу з визначенням розміру застави в розмірі, що перевищує встановлений розмір для тяжких злочинів, як то вимагають положення п. п. 1-3 ч. 5 ст.182 КПК України.

Тобто, рішення слідчого судді щодо розміру застави цілком мотивоване, а його висновки про те, що застава у визначених законом межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків підтверджуються фактами.

Тож, доводи апеляційної скарги в цій частині також свого підтвердження не знайшли.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2021 року, якою стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, строком дії на 60 днів з 17 години 00 хвилин 24 листопада 2021 року до 17 години 00 хвилин 22 січня 2022 року, із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 671 000 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4