ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2255/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3113/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 жовтня 2021 року, включно. Визначено ОСОБА_7 розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн 00 коп, у разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися до суду за кожним викликом, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, перебування або роботи.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з дня фактичного затримання, тобто з 17 серпня 2021 року. Згідно вироку 11.05.2021 року, близько 23 год 00 хв, ОСОБА_7 , знаходячись біля під`їзду №11 багатоповерхового будинку по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом відкриття вхідних дверей, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проник до приміщення підвалу, звідки викрав велосипед "СгоssВікеLеаdег", вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1/21 від 22.05.2021 - 5000 гривень.
Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 18.06.2021, близько 15 год 00 хв, ОСОБА_7 , знаходячись біля гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого у господарчому подвір`ї АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом відкриття вхідних дверей проник до приміщення гаражу, який використовується ОСОБА_10 , де діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав велосипед "Україна", вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №30/21 від 15.07.2021 - 1000 грн., надувний човен "Лісічанка", вартістю, згідно висновку експертизи № 30/21 від 15.07.2021 - 1300 грн., мотопомпу "WEМA", моделі «WMQGZ 40-20», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 30/21 від 15.07.2021 - 3264 грн., болгарку "Маkita", моделі "9558HNGD", вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 30/21 від 15.07.2021-925 грн.
Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Обвинувачений, не погоджуючись з вироком суду, просить вирок скасувати, змінити та призначити йому покарання, яке сторона обвинувачення вважала достатнім у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки.
Зазначає, що вину визнав, викрадене майно віддав співробітникам поліції і ці речі були повернуті потерпілим. Суд допустив суперечності, вказуючи, що матеріали справи не містять даних про відшкодування збитків, але ж претензії з боку потерпілих відсутні, тому не зрозуміло яку шкоду він мав відшкодувати. Прохання звільнити від відбування покарання з іспитовим строком не може свідчити про відсутність докорів сумління. У вироку суд не вказав переліку захворювань, які має обвинувачений, про що надає медичні довідки, йому необхідне лікування. Судом не було враховано, що обвинувачений має матір похилого віку, яка також має захворювання та потребує допомоги. Вважає призначене покарання занадто суворим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора який заперечував проти їх задоволення та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого не заперечуються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України вирок суду перевіряється в межах апеляційних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції при призначенні покарання не встановив пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, врахував тяжкість та обставини вчинення злочинів, дійшов висновку, що необхідним та достатнім є призначення покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з положеннями ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішення цього питання належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 вчинив два корисливих злочини за короткий проміжок часу, а саме 11.05.2021 року та 18.06.2021 року, кваліфікуючими ознаками яких є проникнення до сховища та іншого приміщення, що в свою чергу підвищує суспільну небезпечність вчиненого. Колегія суддів зазначає, що відсутність претензій у потерпілих до обвинуваченого, як і незаявлення ними цивільного позову, не може розглядатися як обставина, що пом`якшує обвинуваченому покарання, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілим працівниками поліції після проведення відповідних розшукових заходів. Велосипед "СгоssВікеLеаdег" був виданий працівникам поліції громадянином ОСОБА_11 , який пояснив, що вказаний велосипед йому продав ОСОБА_12 .
Обгрунтованим є твердження суду про те, що щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.
З урахуванням обставин вчиненого колегія суддів не вважає помилковими висновки суду щодо відсутності будь-яких пом`якшуючих покарання обставин. Призначене судом покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, за своїм видом та розміром є пропорційним і співмірним вчиненому, а також є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає. Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині призначеного покарання, в апеляційній скарзі не наведено. Посилання обвинуваченого на те, що він має матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду, а також наявність у нього ряду захворювань, на підтвердження чого надав фотокопії медичних документів, не є підставою для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, оскільки наведені обставини істотно не знижують суспільну небезпечність вчиненого, а звільнення обвинуваченого від відбування покарання не сприятиме його подальшому виправленню. Крім того, наявність у обвинуваченого матері, яка потребує допомоги, не стало перешкодою для кримінально-протиправної поведінки. Обвинувачений також звертає увагу на позицію прокурора в судовому засіданні щодо призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України, але слід зазначити, що позиція сторони обвинувачення не є визначальною для суду при прийнятті рішення щодо покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407, 418 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: