УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

у відкритому судовому засіданні розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000153 від 19 квітня 2020 року про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Докучаєвськ Волновахського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не судимого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за п.п.6,12ч.2ст.115,ч.4ст.187 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не судимого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,
за п.п.6,12ч.2ст.115,ч.4ст.187 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні дитину 2016 року народження, не судимого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,
за ч. 4 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:

На розгляді Личаківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 19 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних правопорушень,передбачених п.п.6,12ч.2ст.115,ч.4ст.187 КК України, ОСОБА_9 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12ч.2ст.115,ч.4ст.187 КК України, та ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів тримання під вартою, оскільки вони обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів, можуть знищити або приховати знаряддя та предмет вчинення злочину, впливати на свідків і потерпілих, переховуватись від суду, продовжити займатись злочинною діяльністю, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в розшуку. А тому менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченими покладених на них обов`язків.
Захисники обвинувачених відносно клопотання прокурора заперечили, вважають пред`явлене обвинувачення необґрунтованим, а також, що відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України для продовження найсуворішого запобіжного заходу, а тому просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, або інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали думку своїх захисників в повному обсязі та наголосили, що даного злочину вони не вчиняли.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинуваченим обрано запобіжні заходи тримання під вартою, які ухвалою суду було продовжено. Строк запобіжних заходів закінчується 21 лютого 2022 року.
Вирішуючи питання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, оскільки обвинувальний акт надійшов на розгляд суду, покарання, яке загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду. Крім того, в судовому засіданні на даний час ще не дослідженні письмові та речові докази, що не виключає можливості знищення, пошкодження останніх, від так наявні всі підстави для продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Наведені дані про особи обвинувачених, які раніше не судимі, та той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 був раніше офіційно працевлаштований до затримання, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом на даному етапі не встановлено.
При цьому, доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинувачених інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.
На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 2 місяці.
При цьому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України не слід визначити розмір застави, оскільки злочин спричинив загибель людини.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України-

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід тримання під вартою на два місяці.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід тримання під вартою на два місяці.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід тримання під вартою на два місяці.
Строк дії ухвали становить два місяця, тобто до 16 квітня 2022 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та підлягає апеляційному оскарження у строки передбачені КПК України

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3