Справа № 570/767/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Рівному обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0001017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України , -

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, у кримінальному провадженні № 0001017 від 26.08.2014 ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 18 листопада 2014 року, приблизно о 13 год. 30 хв., в порушення вимог ст. ст. 7, 11 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, перебуваючи по вул. Княгині Ольги, в м. Рівне, збув шляхом продажу за 150 грн. для ОСОБА_7 , психотропну речовину (обіг якої обмежено) - метамфетамін (первінтин), загальною вагою 0.0341 г., яка згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року, відноситься до психотропних речовин (обіг якої обмежено). Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини. Окрім цього, ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, в порушення вимог ст. ст. 7, 11 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» зберігав, для власного вживання, без мети збуту у найманій квартирі АДРЕСА_1 , наркотичний засіб канабіс в поліетиленових пакетиках вагою 5,986 г., 0,442 г., 7,042 г., 2,537 г. загальною вагою 16,007 г. (в перерахунку на висушену речовину) та психотропну речовину - метамфетамін загальною вагою 0,0374 г. з серпня 2014 року по 18 листопада 2014 року. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту. Також, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що в порушення порядку встановленого ст. ст. 7, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, в квартирі АДРЕСА_1 , зберігав з серпня 2014 року по 18 листопада 2014 року, в трьох пляшках прекурсор - соляну кислоту, об`ємом 320 мл. в перерахунку на концентровану соляну кислоту. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 311 КК України, а саме: незаконне зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин. Окрім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що діючи умисно та маючи намір на незаконне зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, з порушенням порядку, встановленою Законами України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зберігав у квартирі АДРЕСА_1 , з серпня 2014 року по 18 листопада 2014 року, скляний спіральний холодильник, скляні конічні колби, скляну мензурку, скляний хімічний стакан, гумові корки, які мають спеціальне хіміко-технологічне призначення є лабораторним обладнанням або його частинами для використання при проведенні операцій, в результаті яких відбувається перетворення прекурсорів (наприклад ефедрину, псевдоефедрину) на готові до використання форми психотропних речовин (метамфетаміну), проведення реакцій, виділення (екстракція, дистиляція) певних продуктів таких реакцій. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 313 КК України, а саме: незаконне зберігання обладнання призначеного для виготовлення психотропних речовин або їх аналогів. В судовому засіданні адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 подав клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за перебігом строку давності, вказав, що з дня вчинення злочинів за ч.1 ст.309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст.313 КК України минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, просив кримінальне провадження закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання , просила задовольнити. Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 , ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання сторони захисту є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно частини 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Таким чином, законом встановлено обов`язок суду розглянути клопотання сторони захисту відразу після надходження, в незалежності від стадії провадження. Згідно статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі (ч. 2-6 ст. 12 КК України).

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, що, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Відповідно, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 3 роки (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України).

Санкцією ч. 1 ст. 311 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, що, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Відповідно, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 3 роки (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України),

Санкцією ч. 1 ст. 313 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, що, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Відповідно, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 5 років (п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України).

Як вбачається з обвинувального акту від 04.10.2021 року у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, з серпня 2014 року по 18 листопада 2014 року. Станом на теперішній час строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, закінчилися. Відповідно частини 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено положення частини 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, а також те, що у випадку невизнання винуватості, він має право на продовження судового розгляду в повному обсязі, а також що підстава для звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, після чого останній вказав, що суть обвинувачення, підстава звільнення його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави йому зрозуміло, заперечень не висловлював та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження про обвинувачення його у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України закрити.

Відповідно до частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінальної справи в частині обвинувачення його у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, і роз`ясненні судом наслідки йому зрозумілі, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 313 КК України, а кримінальне провадження щодо нього в цій частині закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази підлягають до знищення. (т.1 а.с.63-65, 176-177, 187-188,200-201) Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_4 , накладений ухвалою Рівненського районного суду від 19.11.2014р. та повернути майно власнику. (т.1 а.с.139)

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, статей 285, 286, 288, 376, КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0001017 від 26.08.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 Кримінального кодексу України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Речові докази у справі - знищити. (т.1 а.с.63-65, 176-177, 187-188,200-201) Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_4 , накладений ухвалою Рівненського районного суду від 19.11.2014р. та повернути власнику - мобільний телефон марки «Nокіа 311» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», флеш-картка «mісго-зd 4 GВ», акумуляторна батарея «ВL-4U» та мобільний телефон марки «Nокіа 16 S-2» ІМЕІ НОМЕР_2 з акумуляторною батареєю «ВL-SС» та повернути майно власнику. (т.1 а.с.139). Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1