Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2454/17
номер провадження 1-кс/695/754/21
У Х В А Л А

07 жовтня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
слідчої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання від 08.09.2021 року по кримінальному провадженні №0000733, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову прокурора від 08.09.2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 ..
Скарга обґрунтована тим, що у провадженні СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, на стадії досудового розслідування, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000733 від 26.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 353 КК України.
Скаржник звернувся до Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури із клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: проведення почеркознавчої експертизи з поставленням експерту додаткових питань крім тих, що були зазначені в ухвалі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2021 року, з виділенням в блокноті наданому для проведення експертизи почерку осіб, які писали свої дані, а також провести судово-економічну експертизу згідно ухвали суду від 29.03.2019 року та визначити, що поставлені експерту питання, не є правовими.
Постановою прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 08.09.2021 року у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.
Вважаючи такі дії протиправними скаржник звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив скасувати постанову прокурора від 08.09.2021 року, визнати бездіяльність прокурора ОСОБА_4 та слідчої ОСОБА_5 та встановити в їх діях порушення присяги, даної народу України, зобов`язати останніх виконати вимоги його клопотання від 06.09.2021 року, направити ухвалу суду, запис судового засідання, копії документів по цій справі до Кваліфікаційної комісії прокурорів.
Окрім того в ході розгляду вказаної скарги ОСОБА_3 доповнив свої вимоги та просив винести окрему ухвалу, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Золотоніської прокуратури внести відомості в ЄРДР за ч. 1 ст. 396 КК України і передати матеріали розслідування до ДБР.
У судовому засіданні скаржник вимоги своєї скарги підтримав повністю, вказував на необ`єктивність проведення досудового розслідування та наполягав на необхідності призначення вказаних у його скарзі експертизи, результати яких матимуть суттєве значення для даного кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказуючи при цьому, що постанова про відмову в задоволенні клопотання скаржника є обґрунтованою.
Слідча в судовому засідання проти задоволення скарги ОСОБА_3 заперечувала з підстав її необґрунтованості, повідомила, що експертизи, про які вказано у скарзі по даному кримінальному провадженні вже були призначенні та вже наявні відповідні висновки експертів із поставлених питань, а у повторному призначенні експертизи немає необхідності.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників по справі, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
У провадженні СВ Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000733 від 26.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. З66, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.
ОСОБА_3 має статус потерпілого по вказаному кримінальному провадженні та 06.09.2021 року звернувся до процесуального керівника з клопотанням про проведення слідчих дій.
Постановою прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 08.09.2021 року у задоволенні вимог ОСОБА_3 було відмовлено частково.
При цьому відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_3 прокурором було вказано, що 19.07.2021 року слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області винесено відповідну постанову про призначення почеркознавчої експертизи та скеровано її до виконання до Черкаського відділення Київського НДІСЕ з відповідними документами.
Слідчий суддя бере до уваги, що призначення вказаної експертизи здійснювалось на підставі вимог самого скаржника, який ставив відповідні вимоги перед слідством про призначення даного виду експертизи з поставленням на вирішення експерта відповідних питань, що було відображено в ухвалі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2021 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (Т.5 ) саме вказана експертиза 19.07.2021 року і була призначена до відповідної експертної установи із відображенням питань, які ставив сам скаржник.
Таким чином по вказаному кримінальному провадженні експертиза вже призначена, а матеріали, які необхідні для її проведення, скеровані до відповідної експертної установи.
Як вбачається із оспорюваної постанови прокурора від 08.09.2021 року клопотання про проведення судово-економічної експертизи згідно ухвали Чорнобаївського районного суду від 29.03.2019 не підлягає до задоволення, оскільки вказана експертиза проведена, про що в матеріалах кримінального провадження наявний відповідний висновок експерта.
Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000733 слідчий суддя встановив, що постановою слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.03.2020 року була призначена судово-економічна експертиза ( Т. ст. 176), яка була призначена до Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із поставленням для вирішення експертів питань, в тому числі тих питань, які вказані в ухвалі слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.03.2019 року.
При цьому, як вбачається зі змісту вказаної постанови слідчого про призначення експертизи, для її проведення необхідно було отримати відповідні документі, а тому остання була призначена слідчим після вилучення за допомогою тимчасового доступу відповідних документів.
Таким чином по вказаному кримінальному провадженні експертиза вже призначена, а в матеріалах кримінального провадження наявні відповідні висновки експерта (Т. 5 ст. 201-214).
Отже, вбачається, що вимоги заявника по проведення експертиз були виконані, а тому відсутні підстави для визнання бездіяльності прокурора ОСОБА_4 та слідчої ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженні незаконними.
Поруч із тим з оспорюваної постанови прокурора від 08.09.2021 року вбачається, що останньою у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 06.09.2021 року про проведення слідчих (розшукових) дій частково відмовлено, при цьому зміст самої постанови не містить належного аргументування в якій частині клопотання ОСОБА_3 було задоволено, а в якій відмовлено .
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
При цьому, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
За вимогами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Вимоги до постанови слідчого, дізнавача чи прокурора встановлені нормами ч. 5 ст. 110 КПК України відповідно до якої постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Проте, з огляду на формулювання мотивувальної та резолютивної частини оспорюваної постанови вбачається, що остання зазначеним вимогам не відповідає в частині належного формулювання остаточного прийнятого прокурором рішення, є незрозумілою та належним чином не вмотивованою в частині саме часткової відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.
Що стосується інших вимог ОСОБА_3 слідчий суддя зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскаржити рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Разом із тим ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. Так ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, обставини, які впливають на тяжкість кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані, у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Однак відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень. КПК України не містить положень, з яких би вбачались повноваження слідчого судді зобов`язувати слідчого на проведення конкретних слідчих дій, тобто КПК України не наділяє такими повноваженнями слідчого суддю.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Аналогічні обмеження стосовно втручання в діяльність прокурора містяться і в положеннях ст.. 36 КПК України.
Таким чином саме на слідчого по вказаному кримінальному провадженні покладено обов`язок щодо вчинення чи не вчинення відповідних слідчих дій з огляду на їх достатність та необхідність по вказаному кримінальному провадженні, при цьому прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Таким чином слідчий має самостійно вирішити про необхідність проведення відповідних слідчих дій чи відмову у їх проведенні, з огляду на поставлені цілі кримінального провадження, належно мотивуючи такі відмови у випадку прийняття такого рішення.
При розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження (розділ 6 узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17).
Отже, втручання в процесуальну самостійність слідчого при прийнятті процесуальних рішень під час досудового розслідування не входить до компетенції слідчого судді при здійсненні судового контролю за слідством під час досудового розслідування, а тому слідчий суддя не повинен вирішувати замість слідчого питання про проведення тих чи інших слідчих дій, а здійснює оцінку належності їх проведення чи законності відмови у ній.

Крім того, вирішуючи скаргу по суті, слідчий суддя не здійснює оцінки матеріалів кримінального провадження, а тому суд без ознайомлення з цими матеріалами та дослідження доказів, які містяться в ньому, не вбачає об`єктивної можливості вирішити питання щодо необхідності постановлення додаткових питань експерту чи витребовування за власною ініціативною документів для проведення експертизи, тим більше тих, які не вимагає експерт у даному провадженні.
Окрім того слідчий суддя зауважує, що скаржник просить вчинити ряд дій, які виходять за межі повноважень слідчого судді.
Що стосується вимоги скаржника про зобов`язання внести до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення то слідчий суддя зауважує, що скаржник має право самостійно звернутись до правоохоронних органів із відповідним повідомленням про вчинення кримінального правопорушення в порядку, встановленому ст. 214 КПК України і у випадку бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення звернутись до слідчого судді із відповідною скаргою на таку бездіяльність.
З огляду на зазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково в частині скасування вказаної вище постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання як немотивовану в частині формулювання рішення прокурора по суті скарги ОСОБА_3 та зобов`язати його розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 та належним чином повідомити скаржника про результати такого розгляду.
Усі інші вимоги скаржника у зв`язку із наведеними вище обставинами задоволенню не підлягають, оскільки виходять за межі вимог встановлених ст.. 303 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303-307,309,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання від 08.09.2021 року по кримінальному провадженні №0000733 задовольнити частково.
Постанову прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 08.09.2021 року про часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 06.09.2021 року скасувати.
Зобов`язати прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000733 розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 06.09.2021 року та належним чином повідомити скаржника про результати такого розгляду.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено 12 жовтня 2021 року о 17 год. 00 хв.