печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступник начальника першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
04.10.2021 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступник начальника першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти та речі, вилучені 02.10.2021 за адресою: м. Тернопіль, між будинками АДРЕСА_1 , під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 від 23.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України.
Процесуальне керівництво у даному провадженні доручено групі прокурорів Офісу Генерального прокурора.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи працівником Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, ігноруючи покладеними на цей правоохоронний орган Законом України «Про Національну поліцію України» завданнями щодо забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а відтак нехтуючи високим званням поліцейського та обов`язками поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також Присяги поліцейського, вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності.
Своїми умисними діями, які виразилися в пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
За результатами проведеного розслідування, 02.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно.
02.10.2021 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мало місце за адресою: м. Тернопіль, між будинками АДРЕСА_1 , проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено наступне:
1. Грошові кошти з наступними номіналами та номерами: 200 грн.: ДБ3061125, ПВ 0151798, ХВ5469193, ХД0235705, УД8671397; 100 грн: ЗФ7764111; 20 грн: СИ0014513; 10 грн: ЮЕ9810877; 5 грн: ЮД1171484; ЮИ5466503; 2 грн: ТД1144757; 1 грн: УЕ9381226; УЙ9271399, на загальну суму 1144 грн.
2. Аркуш паперу для записів зеленого кольору з рукописними записами.
3. Мобільний телефон Iphone 11 s/n: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .
4. Грошові кошти в сумі 1500 доларів США: 15 купюр, кожна номіналом 100 доларів США з наступними номерами: PB 62739865G, MF 45995112C, PK 43357685B, LK 15802245E, PL 18023305C, PB 86464568G, LB 64864315J, PB 06740910G, PF 24545174D, PF 24545173D, PF24545172D, LF 00195045D, PB 19172774I, MC 22508165A, MB 25870309I.
5. Грошові кошти в сумі 4800 грн: 24 купюри, номіналом 200 грн. кожна, з наступними номерами: ВЗ 2616915, ВЄ 4551426, ВИ 1676926, ГЕ 0475612, ВИ 0778856, ХИ 6253220, УЕ 2219796, СЕ 7797329, ХЖ 2375772, ХЕ 22830484, ПИ 2479262, ТЕ 1968427, ХЕ 8538982, ХИ 1824939, ПА 7158913, ХИ 8279648, СК 7977999, ЕФ 1135359, ХБ 5282533, УП 8477726, ХД 2286021, ЗВ 9138804, ТИ 6671594, СК 1384721.
Вищевказані грошові кошти та речі постановою слідчого 02.10.2021 визначені речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, приходжу до висновку, про задоволення клопотання, та вважаю, що накладення арешту на майно, яке належить останньому на праві власності, є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити. Накласти арешт на грошові кошти та речі, вилучені 02.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
1) Грошові кошти з наступними номіналами та номерами: 200 грн.: ДБ3061125, ПВ 0151798, ХВ5469193, ХД0235705, УД8671397; 100 грн: ЗФ7764111; 20 грн: СИ0014513; 10 грн: ЮЕ9810877; 5 грн: ЮД1171484; ЮИ5466503; 2 грн: ТД1144757; 1 грн: УЕ9381226; УЙ9271399, на загальну суму 1144 грн.
2) Аркуш паперу для записів зеленого кольору з рукописними записами.
3) Мобільний телефон Iphone 11 s/n: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .
4) Грошові кошти в сумі 1500 доларів США: 15 купюр, кожна номіналом 100 доларів США з наступними номерами: PB 62739865G, MF 45995112C, PK 43357685B, LK 15802245E, PL 18023305C, PB 86464568G, LB 64864315J, PB 06740910G, PF 24545174D, PF 24545173D, PF24545172D, LF 00195045D, PB 19172774I, MC 22508165A, MB 25870309I.
5) Грошові кошти в сумі 4800 грн: 24 купюри, номіналом 200 грн. кожна, з наступними номерами: ВЗ 2616915, ВЄ 4551426, ВИ 1676926, ГЕ 0475612, ВИ 0778856, ХИ 6253220, УЕ 2219796, СЕ 7797329, ХЖ 2375772, ХЕ 22830484, ПИ 2479262, ТЕ 1968427, ХЕ 8538982, ХИ 1824939, ПА 7158913, ХИ 8279648, СК 7977999, ЕФ 1135359, ХБ 5282533, УП 8477726, ХД 2286021, ЗВ 9138804, ТИ 6671594, СК 1384721.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1