Ухвала
12 жовтня 2021 року

м. Київ
справа №753/4069/20
провадження №51-4793ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про зміну оскаржуваних судових рішень через незастосування судами закону, який підлягав застосуванню ст. 75 КК, однак не наводить обґрунтування неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну вироку та ухвали з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.

Фактично суть доводів у касаційній скарзі адвоката ОСОБА_5 зводиться до незгоди із призначеним районним судом засудженому ОСОБА_4 покаранням, з яким погодився й апеляційний суд, у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 187 КК, у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, однак, покликаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого ОСОБА_4 , захисник не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК, що і є підставою для зміни оскаржуваних рішень відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Не вказує останній і на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту в апеляційній скарзі, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи цієї скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргузахисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року залишити без руху й надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж семи днів із дня отримання копії даної ухвали.

У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3