У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 634/799/21

Провадження № 1-кп/634/177/21

"20" жовтня 2021 р. смт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 29 квітня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, у відношенні ОСОБА_5

встановив:

У провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебуває вищевказана кримінальна справа.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , послаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник заперечували проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили замінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, є інвалідом 3 групи, має батька, який знаходиться на його утриманні, а також враховуючи відсутність ризику щодо впливу на потерпілого, так як останнього було допитано в минулому судовому засіданні, невірну квалфіфікацію дій обвинуваченого з урахуванням наданих пояснень обвинуваченого та потерпілого та дослідженого доказу, необгрунтування стороною обвинувачення максимального строку запобіжного заходу.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, суд виходить з наступного.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 31. 08. 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 29.10.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду, зокрема, обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Оцінюючи в сукупності обставини, що враховуються при вирішенні питання про дію запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винним у скоєному злочині; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його проживання, оскільки він неодружений, дітей немає, а також існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, який враховувався судом при обранні запобіжного заходу, й даних про те, що вони не зменшилися, суду не надано, так як знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, може вчинити дії, направлені на переховування від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, також йому відомі усі свідки вчинених ним злочину та їх місця проживання, а отже, перебуваючи під дією іншого запобіжного заходу, не пов`язаним з позбавленням волі, зможе впливати на них.

Тому, з урахуванням викладеного приходжу до висновку, що саме запобіжний захід у виді продовження тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування заходам забезпечення кримінального провадження, запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 є недостатнім.

Щодо обгрунтування позиції захисту на наявність інвалідності третьої групи, відсутності судимості, батька, який знаходиться на його утриманні, невірної кваліфікації дій обвинувачення, що свідчить про можливість призначення більш м`ягкого запобіжного заходу, то суд враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість злочину, який віднесений до особливо тяжких злочинів проти життя особи, покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, у разі визнання його винним, суд вваєжає, що на даній стадії розгляду справи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти наявним ризикам, так як злочин вчинений із застосуванням насильства і проти життя особи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а продовження строку тримання під вартою на даній стадії процесу є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, так як ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні злочину проти життя особи, що визнається згідно Конституції України однією із найвищою соціальною цінністю в Україні.

Враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування або заміни запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не встановлено, підстави, які були враховані суддею при обранні міри запобіжного заходу не відпали в повній мірі, а тому є доцільним продовжити запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_5 , на 60 днів, враховуючи віддаленість суду від місця тримання обвинуваченого, без визначення застави, що відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 183 КПК України у зв`язку із вчиненням злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.177-178, 182-183, 318, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів до 18 грудня 2021 року з утриманням у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Копію даної ухвали негайно надати обвинуваченому та захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику ВП №1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області, Красноградської окружної прокуратури Харківської області, начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 7-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області.

Суддя: