У Х В А Л А

Іменем України

19.11.2021 року м. Одеса

Слідча суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2021 року за №0000241, -

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть скарги

1.1. 01.11.2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчої судді зі скаргою, в якій просить:
(І) визнати протиправною бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві (надалі Другий СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві), ОСОБА_5 з приводу незалучення ОСОБА_4 у негайному порядку як потерпілого до кримінального провадження №0000241;
(ІІ) зобов`язати слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 негайно залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження №0000241 в якості потерпілого.
1.2. Скарга мотивована тим, що 05.07.2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві із заявою про вчинення старшим слідчим СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України. За вказаною заявою слідчим ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за №0000241 та розпочато досудове розслідування. 19.10.2021 року ОСОБА_4 на поштову адресу ТУ ДБР в м. Миколаєві направлено заяву про залучення його в якості потерпілого. Зазначена заява отримана ТУ ДБР в м. Миколаєві 21.10.2021 року. Станом на день звернення зі скаргою ОСОБА_4 до кримінального провадження як потерпілий не залучений, будь-яка інформація про розгляд слідчим його заяви відсутня. Така бездіяльність слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 , на думку адвоката, є протиправною, а умисне зволікання з прийняттям рішення за поданою заявою свідчить про відмову у визнанні його потерпілим. Також адвокат вважає, що слідчим ОСОБА_5 не виконані вимоги про розгляд заяви ОСОБА_4 у строк не більше трьох днів з моменту подання.

ІІ. Процедура та позиції учасників

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 01.11.2021 року, справа №947/33678/21 передана на розгляд судді ОСОБА_1 (а.с.12).

2.2. Ухвалою слідчої судді від 02.11.2021 року відкрито провадження за скаргою (а.с.13).

2.3. З 04.11.2021 року по 16.11.2021 року слідча суддя перебувала на лікарняному.

2.3. Під час розгляду скарги здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.4. У судовому засіданні адвокат скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні на підставі викладених у ній доводів. В останнє судове засідання не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд скарги у його відсутність.

2.5. Слідчий, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

2.6. Враховуючи строк розгляду скарги, визначений частиною другою статті 306 КПК України, а також зважаючи на те, що у відповідності до частини третьої статті 306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду скарги у відсутність учасників кримінального провадження.

ІІІ. Релевантне законодавство

3.1. Кримінальний процесуальний кодекс України (надалі КПК України)

Стаття 2. Завдання кримінального провадження

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 9. Законність

1. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 55. Потерпілий

1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

3. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

4. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

5. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Стаття 110. Процесуальні рішення

3. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

5. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження

1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

[…] 3) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Стаття 307. Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування

[…] 2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

2) зобов`язання вчинити певну дію […];

4) відмову у задоволенні скарги.

ІV. Оцінка та висновки слідчої судді

4.1. Вислухавши адвоката, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000241, слідча суддя дійшла такого висновку.

4.2. В ході розгляду скарги встановлено, що Другим СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєвіздійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 11.08.2021 року за №0000241, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

4.3. 21.10.2021 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. МиколаєвіОСОБА_5 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000241.

4.4. 28.10.2021 року постановою слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. МиколаєвіОСОБА_5 у задоволенні заяви ОСОБА_7 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000241 відмовлено.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови, в матеріалах кримінального провадження та у поданому клопотанні відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

4.5. Аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що потерпілим може бути 1) фізична або юридична особа, якій завдано шкоди (фізичній особі моральної, фізичної або майнової; юридичній майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

4.6. Таким чином, КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
4.7. Лише процесуальним рішенням слідчого або прокурора припиняється статус потерпілої особи, яка подала заяву про вчинене кримінальне правопорушення щодо неї, під час якого їй заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди.

4.8. Аналогічний підхід був застосований Третьою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №539/3185/17.
4.9. Таким чином, за змістом статті 303 КПК України за наслідками звернення особи із заявою до слідчого про залучення до кримінального провадження як потерпілого предметом оскарження може бути лише рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, а у разі не розгляду вказаного клопотання у строк, визначений статтею 220 КПК України, - бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

4.10. Відтак, враховуючи, що визнання бездіяльності слідчого протиправною у відповідності до частини другої статті 307 КПК України не входить в компетенцію слідчої судді при розгляді скарги, а також зважаючи на те, що КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, слідча суддя дійшла висновку про те, що скарга за такими вимогами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 9, 10, 55, 94, 110, 303-307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2021 року за №0000241, - залишити без задоволення.

2. Копії ухвали негайно направити для відома учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1