Справа № 750/4766/21
Провадження № 1-кп/750/207/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006644 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31.10.2019, близько «16» год. «28» хв., спеціалізований вантажний фургон марки «MAN» модель «L2000» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , рухався у м. Чернігові по вулиці Рокосовського, на ділянці дороги з одностороннім рухом, зі сторони вулиці Захисників України в напрямку вулиці Шевченка.

Рухаючись у вказаному напрямку, по крайній лівій смузі проїзної частини дороги, поряд з будинком № 5 по вул. Рокосовського у м. Чернігові, водій ОСОБА_5 , не вибрав безпечної швидкості для руху, порушуючи вимогу, яка зобов`язує водіїв триматися правого краю проїзної частини, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не зважаючи на транспортні засоби, що зупинилися на сусідніх (середній та крайній правій) смугах справа, перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшив швидкість та не зупинив транспортний засіб, не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який переходив по нерегульованому пішохідному переходу проїзну частину вулиці Рокосовського, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , у зв`язку з чим здійснив наїзд на ОСОБА_4 .

У результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з розривом селезінки, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею, закритої травми грудної клітини з переломом лопатки, ключиці, 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер зліва зі зміщенням уламків, ускладненої лівобічним гемопневмотораксом, закритих переломів середньої третини обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням уламків, рвано-забійних ран лівого колінного суглобу та верхньої третини лівого стегна, закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, саден обличчя, тулубу та кінцівок, які є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 213 від 21.04.2020 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 (б), 11.2, 11.5, 12.1, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду в сумі 5000 грн.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, за відсутності обставин, що його обтяжують, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому міри покарання, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності та доводи досудової доповіді про середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк та позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, згідно санкції статті.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та не має на даний час попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого з застосуванням ст. 75 КК України, без відбування покарання та з іспитовим строком.

Процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 2826 грн 18 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2826 грн 18 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвал Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.20219.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- фрагменти уламків світлових приладів та накладку з пластикового скла лівого покажчика повороту з автомобіля «MAN» номерний знак НОМЕР_1 знищити;

- автомобіль марки «MAN L200» номерний знак НОМЕР_1 залишити у розпорядженні ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1