УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

25 листопада 2021 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 (сорок п`ять чотириста) гривень.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділом ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 11.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше не одноразово судимим, останній раз за корисливий злочин, знову скоїв нові корисливі злочини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2021 року близько 07:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м.Херсон, вул.Філатова, 34, повторно, шляхом вільного доступу, з під`їздів № 1, 2, 4 викрав світлодіодні лампи марки «Tecro» моделі «TL-A60-10W-4K-E27», білого кольору, в кількості 9 штук, вартість яких згідно з висновком експерта Херсонського Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/122-21/4537-ТВ від 09.07.2021 станом на 20.06.2021 могла складати 465,93 гривень, чим спричинив власникам багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 09.11.2021 року близько 12:30 години ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, шляхом вільного доступу, з вхідних дверей до під`їздів № 1 та №2 викрав дверні доводчики марки «Geze» моделі «TS 2000» в кількості 2 штуки, вартість яких згідно з висновком експерта Херсонського Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/122-21/7410-ТВ від 15.11.2021 станом на 09.11.2021 могла складати 1633, 34 гривень, які належать ОСББ «Фонтан», чим спричинив матеріальний збиток на вищевказану суму.

Вказане підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, копії яких надаються до клопотання.

25.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсона, громадянину України, українцю, із середньо - спеціальною освітою, одруженому, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимому, а саме: 06.03.2017 року Херсонським міським судом Херсонської області за ст.185 ч.1, 15 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 27.03.2017 року Херсонським міським судом Херсонської області за ст.185 ч.3, 70 (від 06.03.2017) КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, 09.10.2018 знятий з обліку КВІ у зв`язку з відміною звільнення умовно за постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2018; 13.09.2018 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.185 ч.3, 78 КК України направлено в місця позбавлення волі на 3 роки 6 місяців; 14.02.2019 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 29.05.2020 з Херсонського СІЗО по відбуттю строку покарання, відносно якого 31.05.2021 та 25.06.2021 до Херсонського міського суду направлено обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за ч. 2 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання до 5 років позбавлення волі, ніде не працює, не навчається, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та відсутність законного джерела доходу, що в сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених:

-ч.1 п.1 ст.177 КПК України, а саме - переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (враховуючи слабкі соціальні зв`язки та покарання яке загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим).

-ч.1 п.5 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, так як, кримінальні правопорушення вчинив маючи непогашену судимість, після відбуття реальної міри покарання, злочини вчинено за короткий проміжок часу, належних висновків для себе не зробив.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід звернути увагу на:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, який є задовільним.

ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, через відсутність соціальних зв`язків, може вчиняти інші кримінальне правопорушення, так як, кримінальні правопорушення вчинив маючи непогашену судимість, після відбуття реальної міри покарання, та злочини вчинено за короткий проміжок часу, належних висновків для себе не зробив, а також відсутнє джерело доходів, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати йому домашній арешт у нічний час доби. Пояснив, що він жодного разу не порушував обов`язків, завжди з`являвся до слідчого. Запобіжний захід йому ніколи не обирався, у розшуку не перебував. Вину визнає, співпрацює зі слідством.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

До такого висновку слідчий суддя дійшов з урахуванням таких підстав:

25.11.2021 року ОСОБА_5 в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.06.2021 року; протокол огляду місця події від 20.06.2021 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 06.07.2021 року; постанова про призначення товарознавчої експертизи від 07.07.2021 року; висновок експерта Херсонського Науково-дослідницького експертно- криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/122-21/4537-ТВ від 09.07.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.07.2021 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 08.07.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.07.2021 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 13.07.2021 року; постанова про перекваліфікацію від 23.11.2021 р. протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2021 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 11.11.2021 року; постанова про призначення товарознавчої експертизи від 11.11.2021 року; висновок експерта Херсонського Науково-дослідницького експертно- криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/122-21/7410-ТВ від 15.11.2021 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25.11.2021 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 25.11.2021 року; характеризуючі матеріали на ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст.177КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте слідчий у клопотанні не наводить жодної обставини на доведення наявності хоч би одного ризику, а тим більше не зазначає будь-яких доказів, тільки цитує норми Кримінального процесуального кодексу України та висловлює певні припущення, що не може бути покладено в основу застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою. Хоча виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини є обов`язковою вимогою до клопотання про застосування запобіжного заходу відповідно пункту 2 частини 1 статті 194КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих(стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог пункту 4 статті 5 Конвенції. Про це зазначено у параграфі 85 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011року).

Обґрунтування ризиків у клопотанні зводиться до загальних фраз.

Слідчим у клопотанні зазначено наявність таких ризиків:

-ч.1 п.1 ст.177 КПК України, а саме - переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (враховуючи слабкі соціальні зв`язки та покарання яке загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим).

-ч.1 п.5 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, так як, кримінальні правопорушення вчинив маючи непогашену судимість, після відбуття реальної міри покарання, злочини вчинено за короткий проміжок часу, належних висновків для себе не зробив.

Щодо ризику переховуватись

Підозрюваний має родину - бабусю, з якою проживає, не перебував у розшуку, в судові засіданні про іншим обвинувальним актам з`являвся, будь-якого запобіжного заходу не застосовувалося, а тому за вказаних обставин ризик його переховування відсутній. А тяжкість покарання не є єдиним доводом для визначення ризику переховування.

Щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вказаний то він також може бути забезпечений й при застосуванні підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Наявність підозри та будь-якого запобіжного заходу в сукупності вже є стримуючим фактором щодо вчинення іншого правопорушення.

Всі інші обставини, зазначені у клопотанні, не є ризиками та підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Єдиним доводом для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є тяжкість злочину та можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Проте тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурор жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст.183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання слідчого судді з урахуванням того, що підозрюваному раніше не обирався жодний запобіжний захід, а відповідно на нього не покладалася відповідальність за його ж поведінку, підозрюваному має бути надано шанс для доведення своєї зразкової поведінки. А домашній арешт є досить суворим запобіжним заходом, оскільки обмежує свободу пересування та дій підозрюваного.

Згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтересам забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до частини 3 статті 176КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, застосування якого передбачено до осіб, які є небезпечними для суспільства, і застосовується також і з метою убезпечити суспільство від такої особи.

Підозрюваний не є небезпечною для суспільства в розумінні агресивності поведінки.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного під вартою за своєю фактичною суттю у даному кримінальному провадженні, виглядатиме як «авансове» відбування покарання в рахунок можливого призначення покарання судом у вигляді позбавлення волі, що відповідно до КПК України не є метою запобіжних заходів.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991року у справі Летельє проти Франції, попереднє ув`язнення не повинно бути передвісником покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування обвинувального вироку».

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин, зокрема, і наявності малолітніх дітей, приходить до висновку, що підозрюваній достатнім є застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 181, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відхилити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 20: 00 години до 06:00 години строком до 25 січня 2022 року (включно).

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

-прибувати до слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень - щочетверга, у період часу з 09 до 18 години, прибуття підтверджувати особистим підписом;

-не виїжджати за межі м.Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, номеру мобільного телефону та місця роботи.

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділу відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 15 хвилин 01 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1