Справа № 991/6922/21
Провадження 1-кс/991/7027/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 ,

детектива НАБУ ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018,

ВСТАНОВИЛА

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 (заявника), що діє в інтересах ОСОБА_4 на підставі ордера, про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 на речі, вилучені під час проведення обшуку 28.10.2019 в житлі ОСОБА_4 .

Заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2019 (справа № 4910/23/19, провадження № 1-кс/991/2100/19) було накладено арешт на таке майно:

-мобільний телефон Huawei model PRA-LA1 s/n: « НОМЕР_1 », IMEI: « НОМЕР_2 »; IMEI: « НОМЕР_3 »;

-ноутбук HP ProBook 430 G3, s/n «5CD6452822»;

-ноутбук Asus model K52JE, s/n «A9NOAS»;

-мобільний телефон Samsung чорного кольору GT-E1225T, s/n: « НОМЕР_4 » IMEI: « НОМЕР_5 »;

-мобільний телефон Huawei model POT-LX1 IMEI « НОМЕР_6 »;

-мобільний телефон HTC чорного кольору Desire 600 s/n « НОМЕР_7 » IMEI1: « НОМЕР_8 », IMEI2: « НОМЕР_9 »;

-мобільний телефон Huawei model CAN-L11 IMEI: « НОМЕР_10 ».

Накладення арешту на майно ОСОБА_4 відбулося з метою збереження речових доказів.

Заявник вважає, що в рамках вказаного кримінального провадження станом на час надання дозволу на обшук та накладення арешту на вилучене майно 12.11.2019 орган досудового розслідування ініціював ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема з метою:

-перевірки причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину;

-виявлення речей та документів, які могли у ОСОБА_4 зберігатись внаслідок діяльності, інших речей та документів, що самостійно чи в сукупності з іншими доказами дають можливість встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Це було обумовлено тим, що ОСОБА_4 певний час обіймав посаду начальника юридичного відділу ТОВ «Корпорація КРТ», а тому міг бути причетним кримінального правопорушення.

Заявник вказує на те, що відшукані речі за місцем мешкання ОСОБА_4 автоматично сприймались речовими доказами, які мали підтвердити дійсність попередньо висунутої слідством версії стосовно причетності ОСОБА_4 до злочину. При цьому заявник звертає увагу, що з моменту тимчасового вилучення майна та накладення на нього арешту 12.11.2019 минуло майже два роки. За цей час слідство мало би провести необхідні експертні дослідження відносно такого майна, за результатами якого встановити наявність або відсутність певної інформації, відшукання якої переслідувало мету обшуку та необхідності накладення арешту на це майно. При цьому, заявник звернув увагу на те, що на теперішній час відносно ОСОБА_4 не продовжуються слідчі (розшукові) дії, зокрема, не викликається на допит, не повідомляється про підозру тощо, тому заявник вважає, що проведення обшуку та арешт майна не виправдано, слідчим не досягнуто бажаного результату, заради якого у свій час було підняте питання стосовно необхідності вручання у права ОСОБА_4 . Причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення до сих пір не встановлена. У кримінальному провадженні він має статус третьої особи.

Підсумовуючи, заявник зазначив що вилучене під час обшуку та арештоване майно не відповідає критерію речових доказів, оскільки:

-не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

-не зберегло на собі сліди цього злочину;

-не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;

-не були предметом, що були об`єктом кримінально протиправних дій;

-не набуті кримінальним шляхом та не отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тому на думку заявника відсутні правові підстави для подальшого перебування такого майна під арештом. Це також не відповідає потребам досудового розслідування, та не виправдовує такий ступінь втручання у права ОСОБА_4 , не є співрозмірним із завданням кримінального провадження, тому потреба у накладенні арешту відпала.

До Вищого антикорупційного суду засобами електронної пошти надійшло письмове заперечення на клопотання від детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_5 . У ньому вона зазначила, що орган досудового розслідування вважає клопотання необґрунтованим, а тому таке клопотання не підлягає задоволенню. На підтвердження цієї позиції вона зазначила, що огляд під час обшуку не дозволив повністю провести дослідження та копіювання інформації, що містилася на мобільних телефонах та ноутбуках, зокрема, для пошуку прихованої інформації та відновлення видаленої. Це було можливо здійснити лише шляхом надання об`єктів на проведення експертного дослідження. Вона також зазначила, що доступ до мобільного телефона Huawei model POT-LX1 IMEI « НОМЕР_6 » та мобільного телефона Huawei model CAN-L11 IMEI: « НОМЕР_10 » було обмежено логічним захистом, який неможливо було подолати без проведення комп`ютерно-технічної експертизи та залучення відповідного спеціаліста. Тому, детективи прийняли рішення вилучити ці речі. В подальшому вони оглянули вміст зазначених телефонів за участю спеціалістів, та встановили, що вони містять інформацію, яка має доказове значення для слідства. Згадані вище два мобільних телефони Huawei потребують подолання систем логічного захисту, що в силу складності процесу та великої кількості одиниць техніки, яка потребує подолання логічного захисту, може займати значний час. Вилучені речі було визнано речовими доказами постановою детективів Національного бюро від 07.11.2019. 12.11.2019 слідча суддя Вищого антикорупційного суду розглянула клопотання детектива Національного бюро та наклала арешт на, зокрема, мобільні телефони та ноутбуки, арешт яких просить скасувати заявник. При цьому, розгляд клопотання про накладення арешту здійснювався за участі адвоката, яка представляла інтереси ОСОБА_4 як третьої особи, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, тобто особа, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, могла надавати свої аргументи та заперечення щодо доцільності накладення арешту на майно та його обґрунтованості. ОСОБА_4 та його представник також не звернулися із апеляційною скаргою на рішення слідчої судді, хоча мали на це право. Слідча суддя також встановила, що вилучення електронних інформаційних систем, мобільних терміналів зв`язку було правомірним. Детектив зазначила, що 27.11.2020 орган досудового розслідування призначив судово-комп`ютерну експертизу, проведення якої було доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, із направленням постанови та об`єктів дослідження із супровідним листом 30.11.2020. 19.10.2021 детектив Національного бюро також спрямувала запит щодо актуалізації стану проведення призначеної експертизи, однак відповідь станом на зараз не надійшла. До заперечення було додано витяг із ЄРДР по цьому кримінальному провадженню, копію супровідного листа від 30.11.2020, постанови від 27.11.2020 про призначення судово-комп`ютерної експертизи, та копію листа № 0432-142/31925 (нерозбірливо) від 19.10.2021.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, надав додаткові пояснення, та попросив його задовольнити. Він також подав відповідь на заперечення детектива Національного бюро ОСОБА_5 , у яких зазначив про тривалий час перебування майна під арештом без досягнення мети накладення такого арешту станом на зараз; послався на матеріали, надані детективом Національного бюро у провадженні за його попереднім клопотанням про скасування арешту майна, звернувши увагу на те, що стосовно мобільного телефона HTC чорного кольору Desire 600 s/n «FA367WB01032» IMEI1: « НОМЕР_8 », IMEI2: « НОМЕР_9 »; мобільного телефона Huawei model PRA-LA1 s/n: « НОМЕР_1 », IMEI: « НОМЕР_2 »; IMEI: « НОМЕР_3 »; мобільного телефона Samsung чорного кольору GT-E1225T, s/n: « НОМЕР_4 » IMEI: « НОМЕР_5 » вже було проведено дії із вилучення їхнього вмісту за участю спеціаліста (це підтверджує, на його думку, протокол огляду від 06.11.2019). Таким ж чином було оглянуто та зафіксовано зміст на ноутбуках. Він стверджує, що експертиза була призначена неочікувано після спливу одного року з моменту вилучення, а також вважає, що оскільки експертиза проводиться протягом тривалого часу, а детективи Національного бюро не цікавляться її ходом, вони умисно створюють передумови за яких у слідчого судді може скластися враження, що потреба у перебуванні такого майна під арештом не відпала, та що його знаходження під арештом нібито виправдовує потреби кримінального провадження. Заявник вважає, що орган досудового розслідування своїми діями підтвердив непотрібність арештованого майна, а постанова про призначення експертизи у листопаді 2020 року не є належним доказом підтвердження того, що потреба у перебуванні майна під арештом не відпала. На підтвердження своїх доводів він надав фотокопії протоколу огляду та пояснень спеціаліста від 06.11.2019, протокол огляду речей і документів від 27.10.2020, на які він посилався.

Детектив НАБУ ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання у частині, виклавши свою позицію подібно до наданих раніше письмових заперечень. Вона також надала копію супровідного листа від 05.07.2021 та висновок експерта № СЕ-19-20/36680-КТ від 30.06.2021, та надала пояснення стосовно кожної із речей:

-мобільний телефон Huawei model PRA-LA1 s/n: « НОМЕР_1 », IMEI: « НОМЕР_2 »; IMEI: « НОМЕР_3 » - було досліджено та оглянуто, проте під час вилучення вмісту з технічних причин було неможливо скопіювати зашифровані чати у деяких додатках, зокрема, у Telegram, а тому є необхідність, у разі дослідження доказів судом, надати оригінал такої інформації суду;

-ноутбук HP ProBook 430 G3, s/n «5CD6452822»; - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий ноутбук відпала потреба;

-ноутбук Asus model K52JE, s/n «A9NOAS» - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий ноутбук відпала потреба;

-мобільний телефон Samsung чорного кольору GT-E1225T, s/n: « НОМЕР_4 » IMEI: « НОМЕР_5 » - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював достатній вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий мобільний телефон відпала потреба;

-мобільний телефон Huawei model POT-LX1 IMEI « НОМЕР_6 » - у зв`язку із необхідністю подолати логічний захист не відпала потреба у накладенні арешту на цей телефон, оскільки процес подолання логічного захисту є тривалим, а також є підстави вважати, що у цьому мобільному телефоні є відомості, що стосуються обставин, що розслідуються;

-мобільний телефон HTC чорного кольору Desire 600 s/n « НОМЕР_7 » IMEI1: « НОМЕР_8 », IMEI2: « НОМЕР_9 » - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював достатній вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий мобільний телефон відпала потреба;

-мобільний телефон Huawei model CAN-L11 IMEI: « НОМЕР_10 » - у зв`язку із необхідністю подолати логічний захист не відпала потреба у накладенні арешту на цей телефон, оскільки процес подолання логічного захисту є тривалим, а також є підстави вважати, що у цьому мобільному телефоні є відомості, що стосуються обставин, що розслідуються.

Встановлені обставини

Слідча суддя проаналізувала клопотання заявника, матеріали детектива, доводи у судовому засіданні, та дійшла до такого.

Відповідно до матеріалів клопотання, детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування, а Спеціалізована антикорупційна прокуратура Офісу Генерального прокурора - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018. У ньому розслідуються ознаки можливого декларування недостовірної інформації та можливої причетності народного депутата України ОСОБА_6 та народного депутата України VIII скликання ОСОБА_7 до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто у результаті протиправного заволодіння підконтрольними їм службовими особами ТОВ «Енергія - Новий Розділ» та ТОВ «Енергія - Новояворівськ» природним газом НАК «Нафтогаз України» об`ємом понад 500 мільйонів кубічних метрів з наступною генерацією з нього електричної енергії та її продажу ДП «Енергоринок» на суму понад 2 мільярди гривень (еквіваленту 67 мільйонів євро), тобто вчинення дій, що мають ознаки злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, с. 366-1 Кримінального кодексу України. Шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ці компанії могли незаконно отримати природний газ від НАК «Нафтогаз України» за пільговою ціною, який використали не за цільовим призначенням (для виробництва теплової енергії населенню), а у власних комерційних інтересах. В подальшому, частина грошових коштів, одержаних таким способом, могла бути перерахована на рахунки ТОВ «Корпорація КРТ», на підставі фіктивних договорів була спрямована на рахунки ряду підприємств, що мають ознаки «фіктивності», та таким чином була виведена у тіньовий обіг. В органу досудового розслідування, як вбачається з матеріалів, були обґрунтовані підстави вважати, що ці компанії перерахували грошові кошти на рахунки банків у різних юрисдикціях, ймовірно, з метою відмивання цих грошей та повернення їх кінцевим бенефіціарам в Україну. Орган досудового розслідування вважав, що ОСОБА_4 розпоряджався коштами на рахунках компаній, які отримували кошти з Республіки Кіпру, оскільки він до 2017 року отримував доходи від ТОВ «Корпорація КРТ» та від інших компаній, підконтрольних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_4 певний час обіймав посаду начальника юридичного відділу ТОВ «Корпорація КРТ», літав до Республіки Кіпру, а також мав довіреність на представництво інтересів майже всіх членів сімей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також ТОВ «Корпорація КРТ». Крім того, він також отримав у 2015 році безвідсоткову поворотну позику на 2,5 мільйони гривень від ТОВ «Корпорація КРТ», та як фізична особа-підприємець отримав від ОСОБА_6 кошти у розмірі 72 000 гривень з призначенням платежу «оплата за договорами управління корпоративними правами».

28.10.2019, у житлі ОСОБА_4 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.10.2019. Обшук було проведено з метою перевірки причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, а також виявлення та вилучення речей і документів, які могли у нього зберігатися внаслідок діяльності із управлінням справами фінансово-господарського характеру компаній, що входять до сфери контролю Дубневичів, інших речей та документів, що самостійно чи в сукупності з іншими доказами дадуть можливість встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. В ході проведення обшуку було вилучено мобільні телефони, ноутбуки.

07.11.2019 ці речі були визнані речовими доказами постановою детектива. Цього ж дня детектив провів огляд вмісту оптичного диску, що є додатком до протоколу огляду від 06.11.2019, на якому містилась інформація про огляд мобільних телефонів, вилучених під час обшуку, та на яких містились відомості, що мають значення для досудового розслідування: контакти, СМС-листування. Інші речі не були оглянуті, оскільки вони потребували додаткового огляду із спеціалістом для подолання систем логічного захисту. Орган досудового розслідування вважав, що це майно є тимчасово вилученим, оскільки прямо не було зазначене в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку.

12.11.2019 слідча суддя Вищого антикорупційного суду наклала арешт на зазначене майно. Вона встановила достатність підстав для накладення арешту та, зокрема, визнання цих речей речовими доказами у кримінальному провадженні, збереження яких необхідно забезпечити накладенням арешту.

Мотивація суду

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 частини 1 статті 174 КПК України).

Клопотання було подане адвокатом ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , який просить скасувати арешт майна ОСОБА_4 . Необхідно зазначити, що є достатні підстави вважати, що арештоване майно належить саме ОСОБА_4 , оскільки воно було вилучене під час проведення обшуку у його житлі 28.10.2019. Разом з тим, слідча суддя звертає увагу на те, що під час розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна 12.11.2019 був присутній представник ОСОБА_4 як власника майна - адвокат ОСОБА_8 (як зазначено в ухвалі від 12.11.2019 у справі № 4910/23/19-к, провадження № 1-кс/991/2100/19). Втім, попри те, що представник власника/володільця майна був присутній при розгляді питання про арешт майна, власник/володілець майна все одно може звернутися з клопотанням про скасування арешту майна. У такому випадку, слідча суддя перевіряє, чи довів власник/володілець майна, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Щодо того, що у такому разі особа може лише звернутися з апеляційною скаргою, слідча суддя зазначає, що захист прав власності осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт майна на підставі п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 310 КПК є самостійним інститутом, а не похідним від заявлення клопотання про скасування арешту майна відповідно до ст. 174 КПК (ця правова позиція узгоджується із практикою Верховного Суду - постанова від 17.07.2018 № 640/19670/15-к Верховного Суду у складі Касаційного кримінального суду).

Таким чином, при дослідженні доказів та доводів сторін, слідча суддя встановлює відсутність підстав для можливого подальшого застосування арешту, а також підстави для необґрунтованості накладеного арешту. Разом з тим, перевірка ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду не проводиться. Слідча суддя не уповноважена на такий розгляд - це може здійснювати лише суд апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Главою 31 КПК України. Оскарження рішення до суду вищої інстанції та скасування арешту в порядку статті 174 КПК України мають різні процесуальні ролі. Окрім цього, слідча суддя на досудовому розслідуванні не може розглядати справу по суті, а тому доводи, що стосуються причетності чи непричетності ОСОБА_4 до кримінального провадження, можуть оцінюватися лише в аспекті накладеного арешту.

Таким чином, перевіряються обставини, на які у клопотанні посилається заявник.

Арешт майна є втручанням у право власності, відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таке втручання є пропорційним втручанням у права людини та необхідним у демократичному суспільстві у випадку, якщо забезпечується виконання завдання арешту майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Заявник наводить доводи щодо того, що у накладенні арешту на майно відпала потреба.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України). Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України). Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. (ч. 10 ст. 170 КПК України)

З матеріалів клопотання вбачається, що арешт на майно було накладено слідчим суддею Вищого антикорупційного суду з метою забезпечення збереження речових доказів, а підставою для такого рішення була, зокрема, постанова про визнання речовими доказами від 07.11.2019, якою вилучене майно було визнано речовими доказами у провадженні, а також орган досудового розслідування вказував на зв`язок між вилученими речами, інформацією, що містилась у них (в пам`яті пристроїв) та обставинами кримінального провадження. Отже, такий арешт можна було законно накласти на вказане майно.

Слідча суддя звертає увагу на те, що заявник, стверджує, що потреба в накладенні арешту відпала, так як з моменту його арешту пройшло майже 2 роки, не доведено причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, тому потреби досудового розслідування не виправдовують мету арешту. Потрібно встановити підстави для скасування арешту, які виникли станом на момент розгляду клопотання про його скасування, що є відмінністю від перегляду судом вищої інстанції, оскільки слідча суддя не оцінює ухвалу про накладення арешту на майно на предмет його законності та обґрунтованості в момент накладення арешту.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Необхідно звернути увагу на те, що метою утримання таких речей було виявлення на мобільних телефонах та ноутбуках, які використовувалися ОСОБА_4 у його діяльності, відомостей, які вказують на можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення протиправних дій з легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом. Орган досудового розслідування чітко зазначав, що попередній огляд під час обшуку не дозволив здійснити повне дослідження інформації, що міститься на таких речах, а також доступ до частини мобільних телефонів було обмежено логічним захистом, який неможливо подолати без проведення комп`ютерно-технічної експертизи чи залучення відповідного спеціаліста. Метою таких досліджень було також виявити приховану, шифровану та видалену інформацію на цифрових (електронних) носіях інформації. В подальшому, орган досудового розслідування ініціював відповідні дослідження, про що свідчать надані детективом та заявником документи (протокол огляду, постанова про призначення експертизи та супровідний лист із відміткою про отримання експертним центром, висновок експертного дослідження).

Із наданих доказів можливо встановити, що: 1) орган досудового розслідування зміг виявити, скопіювати чи зафіксувати іншим чином частину відомостей, які він вважає такими, що стосуються досудового розслідування, тобто було досягнуто мету вилучення та накладення арешту на такі речі (майно); 2) із цих підстав детектив Національного бюро не заперечує проти зняття арешту з частини майна та його повернення. Зокрема, мова йде про:

-ноутбук HP ProBook 430 G3, s/n «5CD6452822»; - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий ноутбук відпала потреба;

-ноутбук Asus model K52JE, s/n «A9NOAS» - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий ноутбук відпала потреба;

-мобільний телефон Samsung чорного кольору GT-E1225T, s/n: « НОМЕР_4 » IMEI: « НОМЕР_5 » - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював достатній вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий мобільний телефон відпала потреба;

-мобільний телефон HTC чорного кольору Desire 600 s/n « НОМЕР_7 » IMEI1: « НОМЕР_8 », IMEI2: « НОМЕР_9 » - не заперечує проти скасування арешту, оскільки орган досудового розслідування із залученням спеціалістів та експертів скопіював достатній вміст, який стосується обставин, що розслідуються, а тому у подальшому накладенні арешту на такий мобільний телефон відпала потреба.

Щодо інших речей, а саме мобільних телефонів Huawei model PRA-LA1 s/n: « НОМЕР_1 », IMEI: « НОМЕР_2 »; IMEI: « НОМЕР_3 »; Huawei model POT-LX1 IMEI « НОМЕР_6 »; Huawei model CAN-L11 IMEI: « НОМЕР_10 », слідча суддя бере до уваги доводи детектива Національного бюро, що інформація із них не була вилучена/не може бути вилучена у повному обсязі, зокрема, через технічну неможливість вилучення зашифрованих чатів із мобільних додатків, зокрема Telegram (мобільний телефон Huawei model PRA-LA1), або ж через наявність логічного захисту телефонів, який треба подолати (щодо двох інших телефонів). Відповідно, щодо цих речей слідча суддя вважає не відпала потреба накладення такого арешту (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) та його вилучення (ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку можливе лише у випадку, коли, зокрема, їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту). Об`єктами комп`ютерно-технічних експертиз та експертиз телекомунікаційних систем та засобів є відповідні комп`ютерні носії та телекомунікаційні системи, засоби, мережі і їх складові частини та інформація, що ними передається, приймається та обробляється відповідно (пункти 13.3, 14.1 Розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998). Метою накладення арешту було забезпечення ефективності кримінального провадження та забезпечення збереження майна як речових доказів. Ця мета відповідає загальним інтересам суспільства, вимогам захисту основоположних прав конкретної особи та меті і завданням кримінального провадження. Повернення речей володільцю може призвести до їхньої втрати, знищення чи спотворення, унеможливить їхнє подальше використання під час доказування у сукупності з іншими доказами, а також унеможливить дослідження тих телефонів, які потребують подолання систем логічного захисту.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що необхідно частково задовольнити клопотання.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 131, 170-174 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2019 (справа № 4910/23/19, провадження № 1-кс/991/2100/19) на речі, вилучені під час проведення обшуку 28.10.2019 в житлі ОСОБА_4 , - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2019 (справа № 4910/23/19, провадження № 1-кс/991/2100/19), на таке майно:

-ноутбук HP ProBook 430 G3, s/n «5CD6452822»;

-ноутбук Asus model K52JE, s/n «A9NOAS»;

-мобільний телефон Samsung чорного кольору GT-E1225T, s/n: « НОМЕР_4 » IMEI: « НОМЕР_5 »;

-мобільний телефон HTC чорного кольору Desire 600 s/n « НОМЕР_7 » IMEI1: « НОМЕР_8 », IMEI2: « НОМЕР_9 »;

У решті вимог, зазначених у клопотанні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1