Справа: № 148/1577/21
Провадження №1-кс/148/497/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя
Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого востаннє 22.07.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років і 5 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням вказано, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності, востаннє 22.07.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років і 5 місяців позбавлення волі та останній маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність за наступних обставин.
Близько 02:00 год. 30.08.2021, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до сусідського домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , та відчинивши засув на фіртці проник до подвір`я, яке належить ОСОБА_7 , де на подвір`ї побачив автомобіль марки «ВАЗ 2102» державний номерний знак- з НОМЕР_1 , білого кольору, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , та в підозрюваного винник умисел на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом.
З цією метою, реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, не маючи права на користування автомобілем, без дозволу власника, з метою використати його для власних потреб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, відчинив незамкнуту водійську дверку, і таким чином, потрапив до салону автомобіля. В подальшому завів двигун, так як, ключі від запалювання були в замку запалювання, та завівши вказаний автомобіль виїхав ним з території вказаного вище домогосподарства, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, чим заподіяв ОСОБА_7 , матеріального збитку.
Після чого, ОСОБА_4 викраденим автомобілем поїхав по с. Суворовське, де на одній із вулицю зачепив паркан та пошкодив вказаний автомобіль марки «ВАЗ 2102» державний номерний знак НОМЕР_2 та в подальшому ОСОБА_4 , вказаним викраденим ним автомобілем, поїхав до м. Тульчин, де залишив його по вул. Пестеля в м. Тульчин Вінницької області.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000293 від 30.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, 30.08.2021 у межах вказаного кримінального провадження, згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і того ж дня складено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; тяжкість вчиненого злочину та співрозмірність можливо призначеного покарання, у випадку доведеності вини, вказує про можливе залишення підозрюваним свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності;враховуючи особу підозрюваного, його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення корисливих злочинів, тому необрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства, 30.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» за № 35615/06 від 13.11.2007, де Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, у п. 34 рішення ЄСПЛу справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, суд зазначає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» за №33977/96 від 26.07.2010, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 4), протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 5), протокол огляду (а.с. 7, 8), протокол допиту потерпілого (а.с. 9), протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 12, 13), протокол допиту свідка (а.с. 15, ), повідомлення про підозру (а.с. 28, 29), протокол роз`яснення права на захист (а.с. 30), протокол допиту підозрюваного (а.с. 31).
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенціїпро захист прав людини та основоположних свобод,практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що у свою чергу свідчить про існування реальної загрози того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також останній може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Разом з цим, стороною кримінального провадження, не доведено наявність існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , так як останній проживає поряд із підозрюваним та є особою похилого віку, та не доведено слідчому судді того факту, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, що може зашкодити проведенню досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризиків, що свідчить про необхідність обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою, що в свою чергу не дає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.
Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі47 580грн.), оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання підозрюваним на час досудового слідства покладених на нього обов`язків, передбачених пп. 1-3ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації його прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне,Тульчинський район Вінницька область,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області № 1.
Початок строку обраховувати з моменту затримання з 10:20 год. 30.08.2021, і який закінчується 29.10.2021, о 10:20 год.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 47 580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2021.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1