Справа №463/589/22
Провадження №1-кп/463/335/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004079 від 28.12.2013,-

встановив:

26 січня 2022 до Личаківського районного суду м.Львова надійшло клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0004079 від 28.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 29.12.1999 у чергову частину Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшли матеріали по факту смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , котрий 19.10.1999 об 11-45 год. бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений у Львівський регіональний фтизіопульмонологічний центр з діагнозом: «Вогнищевий туберкульоз обох легень, спонтанний пневмоторакс зліва та ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.00 год. помер (діагноз заключний клінічний: тупа травма обох половинок грудної клітки, закриті переломи 5-9 ребер зліва зі зміщенням; ішемічна хвороба серця, підгострий інфаркт міокарду, атероселеротичний кардіосклероз, склероз аорти, вінцевих судин; гемопневмогаркс зліва, дренаж лівої плевральної порожнини 16.10.1999, гостра давобічна післятравмагична пневмонія, важкий перебіг, набряк легень, гостра легенево-серцева недостатність»).

В ході досудового розслідування допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_6 , 1960 року народження, проживає: АДРЕСА_1 , доньку покійного ОСОБА_5 , яка повідомила, що 08.10.1999 додому прийшов її чоловік ОСОБА_7 і сказав подивитись у вікно, чи то не її батька ведуть. ОСОБА_8 виглянула у вікно і побачила, що невідомий мужчина веде батька під руки. Коли донька вибігла на вулицю та запитала у батька, що в нього сталось, останній відповів, що впав на пеньок. Після цього батька завели додому, викликати швидку він не хотів, пояснюючи, що все буде добре.

Як повідомила ОСОБА_6 , 12.10.1999 ОСОБА_5 вирішив піти в ощадкасу, щоб оформити пенсію на ОСОБА_6 , оскільки йому важко було ходити. Прийшовши в ощадкасу, ОСОБА_5 не міг поставити свій підпис на довіреності, тому вони з батьком та чоловіком повертались додому. Пройшовши кілька метрів, ОСОБА_6 , побігла по своїх особистих справах, попросивши при цьому, щоб ОСОБА_7 відвів ОСОБА_5 додому. Повернувшись приблизно через півтора години додому вдома нікого не було, а після того, як прийшов ОСОБА_7 , останній повідомив, що батько знаходиться в лікарні.

Допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_1 , зятя покійного ОСОБА_6 , який повідомив, що 8 жовтня 1999 року близько 17-00 год. він повертався з роботи і, коли дійшов до під`їзду, побачив, як йшли два мужчини, один з них ішов згорбившись, був одягнутий в куртку, таку ж як у ОСОБА_5 . Зайшовши у квартиру, ОСОБА_7 сказав своїй дружині подивитись, чи то не її батька ведуть. Як повідомив ОСОБА_7 , ОСОБА_6 вибігла вниз до під`їзду, він вибіг за нею і побачив, що ОСОБА_6 тримає ОСОБА_5 під руки. Після цього ОСОБА_7 дізнався від ОСОБА_6 , що батько їй сказав, що він впав на пеньок. ОСОБА_5 відмовився від виклику лікарів, повідомивши що через декілька днів йому стане краще. 12.10.1999 приблизно о 14-00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , пішли в ощадкасу, щоб оформити доручення па право отримання ОСОБА_6 пенсії. Виходячи з ощадкаси і пройшовши кілька метрів, ОСОБА_5 стало погано, ОСОБА_7 викликав йому швидку допомогу, яка забрала ОСОБА_5 в лікарню.

Допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_9 , 1974 року народження, проживає: АДРЕСА_2 , лікаря-нейрохірурга 2 нейрохірургічного відділення МК ЛШМД, який повідомив про те, що 12.10.1999 він проводив огляд ОСОБА_5 . При спілкуванні із лікарем ОСОБА_5 повідомив, що травму отримав 08.10.1999 внаслідок падіння. ОСОБА_5 стверджував, що впав сам, його ніхто не штовхав, проте про обставини отримання травми не пригадує.

Допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_10 , 1971 року народження, проживає: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_11 , 1961 року народження, проживає: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_12 , 1975 року народження, проживає: Львівська обл., Яворівський р-н, с.Воронів; ОСОБА_13 , 1962 року народження, проживає: АДРЕСА_5 , ОСОБА_14 , 1958 року народження, проживає: АДРЕСА_5 ; ОСОБА_15 , 1969 року народження, проживає: Львівська обл., Жовківський районн, с.Лавринів; ОСОБА_16 , 1946 року народження, проживає: АДРЕСА_6 ; ОСОБА_17 , 1949 року народження, проживає: АДРЕСА_7 ; ОСОБА_18 , 1975 року народження, проживає: АДРЕСА_8 , які в ході допиту надати інформацію, яка б сприяла розкрито злочину, не змогли, у вчиненому нікого не підозрюють.

Крім цього, у ході досудового розслідування, інших свідків, очевидців вказаного кримінального правопорушення не встановлено, будь-яких інших доказів вчинення вказаного кримінального правопорушення не здобуто.

Згідно висновку експерта (акту судово-медичного дослідження) №113/99 від 10.11.1999 року причиною смерті ОСОБА_5 стала травма тіла у вигляді множинних двобічних переломів ребер, котра ускладнилася двобічним запаленням легень і привела до гострої легенево-серцевої недостатності, набряку легень та головного мозку. При судово-медичній експертизі група ОСОБА_5 та при його обстеженні в лікарні виявлено наступні тілесні ушкодження: ранку та синець на голові, переломи 3,4,5,6, 7, 8, 9, 10 ребер з права, 2,3,4,5,6,7, 8 ребер з ліва, синець на грудях, садна на руках, синці на ногах. Вказані пошкодження спричинені тупими предметами, могли утворитись при падінні з висоти/драбини/, стали причиною смерті, і у живих осіб відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. При житті ОСОБА_5 страждав остеопорозом, що характеризується підвищеною ламкістю кісток.

Згідно висновку експерта (додаткова) №57/00 від 15.02.2000 беручи до уваги вік ОСОБА_5 (69 років) і те, що він при житті хворів остеопорозом (витонченістю кісток та їх підвищеною ломкістю), враховуючи розташування ушкодження на тілі та характер їх утворення, всі ушкодження могли утворитися як при самовільному падінні з висоти власного росту на виступаючі тупі предмети, так і при ударах тупими предметами. Судячи з того, що при поступленні в лікарню 12 жовтня 1999 року у ОСОБА_5 малася виражена клінічна картина після травматичного запалення легень, котра настає через кілька днів після травми, на думку експерта, травма грудної клітки, від якої настала смерть ОСОБА_5 , могла утворитись 08 жовтня 1999 року.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) №88 від 24 липня 2000 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження на різних ділянках тіла, а саме: рана і синець на голові, переломи 3,4,5,6,7,8,9,10 ребер з права, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер з ліва, синець на грудях, садна на руках, спиці на ногах. Всі ці ушкодження не могли утворитись як при одноразовому падінні на виступаючі предмети, так і при одноразовому ударі тупим предметом. Враховуючи підвищену ломкість кісток (остеопороз), якою страждав при житі ОСОБА_5 , на думку експертів, такі ушкодження могли утворитись як в результаті неодноразового самовільного падіння на виступаючі предмети, так і від неоднократних ударів тупим (тупими) предметами з обмеженою поверхнею, в тому мислі і кулаком. В зв`язку з тим, що судово-медична експертиза трупа ОСОБА_19 проводилась через значний період часу після його травмування, конкретно встановити давність утворення травми неможливо. Тілесні ушкодження, що стали причиною смерті ОСОБА_20 могли утворитись як 8 жовтня так і 12 жовтня 1999 року. Причиною смерті ОСОБА_21 стала травма у вигляді множинних двобічних переломів ребер, котра ускладнилась двобічним запаленням легень і привела до гострої легенево-серцевої недостатності, набряку легень та головного мозку.

В ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення та встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.276 КПК України, не встановлено.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно з ст.12 КК України, тяжким злочином, є злочин, за який передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 10 років.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Разом з тим, відповідно до ч.2, 3 ст. 49 КК України, особа, яка ухиляється від досудового розслідування і суду, у будь-якому випадку звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину будь-якої тяжкості пройшло не менше п`ятнадцяти років і ця давність не була перервана вчиненням нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004079 від 28.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали долучені до клопотання, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити з наступних підстав.

Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України відноситься до тяжких злочинів та не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, з моменту вчинення правопорушення минуло понад 22 (двадцять два) роки та жодній особі не пред`явлено обвинувачення на момент закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 314 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.
Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004079 від 28.12.2013 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1