Номер провадження № 1-кп/756/730/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокуророві в кримінальному провадженні, внесеного 13.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,

УСТАНОВИВ:
26 серпня 2021 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 25.08.2021 у кримінальному провадженні, яке внесене 13.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856, у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві. Підставою заявленого клопотання є те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема неправильно вказано місце проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , містить анкетні дані обвинуваченого та потерпілого містять відомості які не передбачені законом (відомості щодо освіти, наявності/відсутності судимостей), в обвинувальному акту відсутня правова кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, замість цього зазначено правову кваліфікацію діяння під час досудового слідства з посиланням на статтю Кримінального кодексу України, що не відповідає формі, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. В обвинувальному акті містяться висновки експертиз. Також, на думку захисника, порушенням є зазначення в обвинувальному акті мовних конструкцій «реалізував злочинний умисел». Аркуші обвинувального не пронумеровані, так як і реєстр матеріалів досудового розслідування, незважаючи на вказівку про це в обвинувальному акті, не пронумеровані. Обвинувальний акт прокурором не скріплений печаткою юридичної особи. У порушення вимог ч. 2 ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування надається зайва інформація, а саме у колонці «вилучені предмети, документи та їх місцезнаходження». В обвинувальному акті, який подано суду, зазначено, що сторону обвинувачення у кримінальному провадженні представляє прокурор ОСОБА_3 , яка затверджувала обвинувальний акт, а сам обвинувальний акт був складений старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві - ОСОБА_6 , хоча суду не було надано доказів того, що цей прокурор та слідчий мають відповідні повноваження в кримінальному провадженні.

На думку захисника в обвинувальному акті також відсутні відомості щодо форми вини, мотивів та ступеня здійснення злочинного наміру.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що обвинувальний акт складено та затверджено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання захисника з підстав необґрунтованості заявленого клопотання.

Вислухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого та заперечення прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 3 КПК України встановлено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

З положень ст. 291 КПК України вбачається, що законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту в кримінальному провадженні. Зокрема повинен містить певні відомості, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту. Отже, перелік вимог щодо обвинувального акту є вичерпно визначеним та будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, не передбачено.

Крім того, відповідно до пунктів 3, 13 ч. 1 ст. 3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Тож, обвинувальний акт, на думку суду, складений відносно ОСОБА_4 , відповідає вимогам статті 291 КПК України, так як містить, окрім іншого, анкетні дані відносно обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Містить також обвинувальний акт, окрім іншого, відомості щодо часу, дати та місця учинення кримінального правопорушення. На думку суду, орган досудового розслідування має право висловлюватися в обвинувальному акті щодо вчинення певного кримінального правопорушення, оскільки відповідно до статті 3 КПК України обвинувачення і є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Обвинувальний акт містить печатку прокуратури, прокурором якої затверджено обвинувальний акт. При цьому слід звернути увагу на те, що вимоги статті 291 КПК України не поширюються на реєстр досудового розслідування, а отже відомості, які в ньому наведено, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту. Не може бути також підставою для повернення обвинувального акту вжиття мовних конструкцій, чи наведення більше анкетних відомостей щодо особи, ніж вказано в статті 291 КПК України. Слід також зазначити, що на цій стадії суд не перевіряє наявність чи відсутність постанов, якими призначені слідчий та прокурор, а визначає повноваження лише з відомостей, що вказані в обвинувальному акті, що судом здійснено в підготовчому судовому засіданні.

У зв`язку з чим суд не вбачає обґрунтованих підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а тому відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Керуючись статтями 3, 7, 110, 290, 291, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокуророві в кримінальному провадженні, внесеного 13.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, яке буде прийнято за наслідком розгляду справи по суті.

Суддя ОСОБА_1