У Х В А Л А

05 жовтня 2021 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002376 від 03.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002376 від 03.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03 жовтня 2021 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував за місцем проживання ОСОБА_6 , буд АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті ОСОБА_5 взявши дерев`яну табуретку, наблизився до ОСОБА_5 та наніс не менше 7 ударів вказаною табуреткою по голові внаслідок чого ОСОБА_5 впав на підлогу.

В подальшому ОСОБА_6 взяв в руки металеву кочергу та наніс не менше 3 ударів вказаною кочергою по голові та обличчю ОСОБА_5 внаслідок чого заподіяв смерть останнього.

03.10.2021 в ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в останнього під час особистого обшуку було вилучено: мобільний телефон марки Nomi, imei1: НОМЕР_1 та поміщено до спец пакету №2461324 та одяг належний ОСОБА_6 , а саме: сорочку, підштаники, футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які було поміщено до картонної коробки з відповідними написами.

04 жовтня 2021 року вищевказані речі, які були вилучені під час особистого обшуку в ході затримання було визнано та приєднано до матеріалів провадження за №0002376 від 03.10.2021 в якості речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Беручи до уваги, що вищевказані вилучені речі, є матеріальними об`єктами, які можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене вищевказане майно під час огляду місця події.

Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ст. 171 ч.2 КПК України до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя зазначає, що слідчим у клопотанні та під час судового розгляду клопотання не доведено, що мобільний телефон марки Nomi, imei1: НОМЕР_1 , міг зберігати на собі сліди вчинення злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя за таких обставин не вбачає законних підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки Nomi, imei1: НОМЕР_1 .

Слідчий суддя вважає, що тимчасово вилучене майно під час огляду місця події, а саме: чотири дерев`яні ніжки, три перемички, зламану верхню частину табуретки зі слідами речовини бурого кольору, металеву кочергу зі слідами речовини бурого кольору, містять відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя констатує, що метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів.

За таких обставин слідчий суддя вважає клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 107 ч.4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ст. 371 ч. 3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в останнього під час особистого обшуку було вилучено: одяг належний ОСОБА_6 , а саме: сорочку, підштаники, футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які було поміщено до картонної коробки з відповідними написами.

Заборонити використання та розпорядження вказаного майна, а у разі необхідності використовувати його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду