Номер провадження: 11-сс/813/997/21
Номер справи місцевого суду: 521/8437/21 1-м/521/62/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) щодо:
ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Відень Республіки Австрія, громадянина Сербії, без реєстраційного обліку на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Австрія для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з тяжким шахрайством на професійній основі, відмиванні коштів, переховуванням, підробленням документів або підробленням особливо захищених документів, передбачених ст.ст. 146, 147, 148, 164, 223, 224 КК Республіки Австрія,
затриманого в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та застосовано екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч.10 ст.584 КПК України. Визначено строк дії ухвали 60 (шістдесят) днів, до 09.08.2021 року. Постановлено ОСОБА_8 конвоювати та тримати в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі адвокат зазначає, що слідчий суддя не дослідив всі обставини справи та постановив ухвалу про обрання запобіжного заходу, не врахувавши міцні соціальні зв`язки ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), наявність у нього родини, неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, стан його здоров`я та наявність місця проживання в м. Одесі. Адвокат вказує, що слідчим суддею не враховано, що останній не ухилявся від правосуддя Австрії, на час оголошення його в міжнародний розшук перебував на території Сербії, громадянином якої він є. Адвокат зазначає, що прокуратура не надала слідчому судді доказів щодо неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки до вирішення питання щодо його екстрадиції.

Відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності адвоката ОСОБА_7 , оскільки останній, будучи належним чином повідомленим телефонограмою про дату, час та місце апеляційного перегляду справи, до апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, вказавши, що підтримує її повному обсязі.
Апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права адвоката на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останній, будучи повідомленим про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України (далі - КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до норм ст. 584 КПК, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 541 КПК екстрадиційний арешт застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Згідно ч.1 ст.584 КПК після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, дослідив належним чином всі надані йому матеріали, в тому числі і ті, що стосуються даних про особу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), на підставі чого дійшов обґрунтованого рішення щодо того, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.

Слідчий суддя районного суду зазначив, що метою і підставами застосування екстрадиційного арешту по відношенню до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який не є громадянином України, є запобігання спробам ухилитись від правоохоронних органів Республіки Австрії.
Слідчий суддя врахував, що правові відносини між Україною та Республікою Австрія щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організації злочинності від 15.11.2000, які на час розгляду клопотання є чинними для обох країн.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується апеляційний суд, з врахуванням конкретних обставин справи та даних про особу, а саме те, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) розшукується компетентними органами Республіки Австрія для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з тяжким шахрайством на професійній основі, відмиванні коштів, переховуванням, підробленням документів або підробленням особливо захищених документів, передбачених ст.ст. 146, 147, 148, 164, 223, 224 КК Республіки Австрія. На території України інкриміновані особі злочини відповідають кваліфікації за ч. 1 ст. 209 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 255 КК України, за яке передбачене покарання, у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Обставини розшуку вказаної особи об`єктивно підтверджуються належними копіями документів, які є обов`язковими для прийняття рішення щодо екстрадиційного арешту, а саме: Копією запиту Федерального міністерства юстиції Республіки Австрія про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) для притягнення до кримінальної відповідальності (кримінальна справа №2021-0.335.247); Копією постанови Прокуратури м. Відень Республіки Австрія про затримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), в якій викладені фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень;Копією клопотання Прокуратури Відня Республіки Австрія про затримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ); положеннями Кримінального Кодексу штату Республіки Австрія; Копією паспорта громадянина Сербії ОСОБА_9 , а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя дотримався вимог ст.584 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа, перевірений запит компетентних органів Республіки Австрія про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), екстрадиційний арешт застосовано в межах строків, передбачених ч.10 ст.584 КПК України.
Доводи апелянта щодо можливості застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неспроможними, оскільки суду не було надано належним чином посвідчених державними органами документів (належним чином завірених їх копій), які б підтверджували наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, офіційного місця проживання на території України та місця роботи.
Як було встановлено слідчим суддею, в матеріалах справи наявні відомості щодо ухилення ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від правоохоронних органів Республіки Австрія, а за обліками ГУ ДМС України в Одеській області останній не значиться, з питань оформлення громадянства України не звертався.
Доводи апелянта про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який перешкоджатиме його знаходження в слідчому ізоляторі, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки захисником не доведено та належними доказами не підтверджено існування у особи такого захворювання, яке б унеможливлювало його перебування під вартою. Документ, що долучений захисником, не є належним доказом на підтвердження його доводів.

Крім того, Філією Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях видано довідку про стан здоров`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який знаходиться в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» №699/МИ-21 від 27.05.2021 року (а.с.58). Останній був оглянутий черговим медичним працівником Одеської міської медичної частини №21, встановлено наявність певного захворювання з дитинства (інформація про яке міститься у вказаній довідці), призначено лікування, надані рекомендації, стан здоров`я задовільний, знаходиться під наглядом медичного персоналу Одеської міської медичної частини №21.

В свою чергу, апеляційний суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області, однак захисником не надано доказів того, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) звертався за медичною допомогою та йому було відмовлено у наданні такої або така допомога, якої він потребує в умовах лікувального закладу вказаного типу, не може бути наданою.
З урахуванням вищевикладеного посилання апелянта на незадовільний стан здоров`я особи та наявність тяжкого захворювання, апеляційний суд оцінює критично, оскільки захисником на даній стадії не надано відповідних документів, які б об`єктивно свідчили про критичний стан здоров`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).

Доводи апелянта про те, що запитуюча сторона (Австрія) не надала до компетентних органів України всіх необхідних документів, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки наявний в матеріалах справи перелік документів є достатнім для застосування екстрадиційного арешту до вирішення питання про його екстрадицію.

Порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 583, 584 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2021 року щодо застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4