Провадження № 1-кс/643/3230/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2021 м.Харків
Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду в місті Харкові клопотання слідчого відділення №1 СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001561 від 08.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, військовозобов`язаного, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.06.2020 за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2021 за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі з призначенням, на підставі ст.75 КК України, 1 року іспитового строку, без постійного місця проживання та реєстрації, інваліда війни 3 групи, -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду міста Харкова 16.07.2021 надійшло відповідне клопотання в обґрунтування якого слідчим зазначено, що відділенням №1 СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001561 від 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, скоїв кримінальне правопорушення проти статевої свободи потерпілої, за наступних обставин. Так, 07.07.2021 приблизно о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_5 , йдучи пішим ходом по стежці через соняшникове поле, що розташоване біля с. Бобрівка, Харківського району, Харківської області, у напрямку м. Харкова, помітив раніше незнайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прямувала у бік с. Бобрівка, Харківського району, Харківської області у зустрічному до ОСОБА_5 напрямі. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування). ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, в момент коли вони з потерпілою розійшлися по зустрічних курсах, розвернувся та почав переслідувати її, обираючи при цьому найбільш сприятливий для вчинення злочинних дій момент. Після цього, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю можливих очевидців, які б могли завадити реалізації злочинного плану, знаходячись на соняшниковому полі, що розташоване біля с. Бобрівка, Харківського району, Харківської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням геніталій, ігноруючи підвалини та принципи суспільної моралі, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, вважаючи час та місце найбільш сприятливими для вчинення нападу, перебуваючи за спиною потерпілої, наніс удар відкритою долонею лівої руки в область щелепи останньої, при цьому поваливши її на землю, та сівши на тулуб потерпілої зверху, подавив її волю до супротиву, після чого в категоричній та грубій формі заявив останній про намір здійснити з нею статевий акт у природній та неприродній формі, ігноруючи при цьому неодноразові відмови ОСОБА_7 від статевих зносин. У подальшому ОСОБА_5 , посягаючи на статеву свободу ОСОБА_7 , попри її волю, користуючись своєю фізичною перевагою, та погрожуючи застосуванням фізичної сили, тобто насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що могло бути застосоване у разі невиконання злочинних вимог підозрюваного, зняв з потерпілої одяг, та діючи з метою насильницького задоволення статевої пристрасті, остаточно подавивши фізичним та психологічним насильством волю потерпілої до супротиву, безпосередньо проникнув своїми геніталіями орально у тіло потерпілої.
Стороною обвинувачення ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.
Враховуючи обґрунтованість підозри, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, сторона обвинувачення просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинене із застосуванням насильства. Більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, на думку органу досудового розслідування, буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.
У судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щодо свого відношення до клопотання - надав можливість висловитися своєму захисникові, позицію якого у подальшому підтримав.
Захисник під час встановлення анкетних даних підозрюваного, шляхом поставлення питань своєму клієнтові, зауважив на тому, що підозрюваний має 3 групу інвалідності, а також статус інваліда війни, повідомив, що не зважаючи на відсутність, на теперішній час, у підозрюваного постійного місця мешкання та зареєстрованої адреси проживання, останній планує жити у реабілітаційному центрі, а, після улагодження родинного конфлікту, у своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо клопотання про застосування запобіжного заходу захисник зазначив, що проти задоволення клопотання він та його клієнт заперечують, обґрунтовуючи свою позицію відсутністю передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, що підтверджується повним визнанням його підзахисним вини, відсутністю фактів переховування останнього від органу досудового розслідування, добровільним та належним виконанням його клієнтом процесуальних обов`язків підозрюваного, відсутністю претензій до підозрюваного з боку потерпілої. Просив суд відмовити у клопотанні сторони обвинувачення, обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або ж визначити розмір застави, яку могли б сплатити родичі підозрюваного.
Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання встановлено наступне.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження зареєстроване 08.07.2021 за №0001561 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, за фактом того, що 07.07.2021 близько 18:30 невідомий чоловік із застосуванням насилля та без добровільної згоди ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ділянці місцевості, розташованій біля с. Бобрівка Харківського району Харківської області, вступив з останньою у статеві зносини.
Клопотання про обрання запобіжного заходу вручене підозрюваному 16.07.2021 о 08:00, тобто більше ніж за 3 години до початку судового розгляду. Таким чином, стороною обвинувачення не порушені вимоги кримінального процесуального законодавства щодо забезпечення підозрюваному можливості підготувати та здійснювати свій захист під час судового розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу.
Відповідно до приписів п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Таким чином, у даному випадку застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу можливе у випадку наявності ряду передбачених кримінальним процесуальним законом умов та обставин.
Так, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, крім іншого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
У даному випадку, суд вважає, що, враховуючи визнання ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, підозра є обґрунтованою до ступеню даної стадії процесу, підтверджується даними, отриманими 07.07.2021 під час огляду місця події, під час якого вилучені предмети, які мають процесуальний режим речових доказів, свідченнями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала про обставини скоєння щодо неї злочину, визнавальними свідченнями підозрюваного, слідчим експериментом за участю останнього, під час якого ОСОБА_5 на місці відтворив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, даними отриманими під час пред`явлення потерпілій особи для впізнання, під час якого ОСОБА_7 впізнала у ОСОБА_5 особу, яка скоїла щодо неї статевий злочин.
При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження особи чи навіть для пред`явлення їй обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального правопорушення, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу також є наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Слідчий суддя зазначає, що, у разі визнання підозрюваного винуватим, останньому може призначатися покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, а, з урахуванням скоєння нового кримінального правопорушення у період іспитового строку, ст.75 КК України не буде застосовуватися. При цьому слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, та відзначає, що можливе покарання не є самостійним обґрунтуванням ризику можливого переховування. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами. Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58, п.33 рішення «В. проти Швейцарії», п. 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії», § 64 рішення справі «Сулаоя проти Естонії» (Sulaoja v. Estonia,) п.128 рішення у справі «Олександр Макаров проти Росії»). Про характер ОСОБА_5 , на переконання слідчого судді, свідчать його попередні притягнення до кримінальної відповідальності, а також умисне скоєння кримінального правопорушення у період іспитового строку, призначеного попереднім вироком, що обґрунтовує схильність підозрюваного до протиправної поведінки та порушення конституційного обов`язку дотримуватися законів України, через що слідчий суддя вважає, що і процесуальні обов`язки підозрюваного, ОСОБА_5 з великою долею вірогідності будуть проігноровані. Доводи сторони захисту щодо добровільного та добросовісного виконання на теперішній час підозрюваним вказаних обов`язків, слідчим суддею сприймаються критично з огляду на те, що встановлення особи, яка скоїла статевий злочин, не є наслідком визнання підозрюваним вини, його каяттям, а є результатом його викриття органами поліції. Скоєне кримінальне правопорушення суперечить суспільній моралі. Місць проживання та реєстрації підозрюваний не має, доводи сторони захисту щодо планів ОСОБА_5 жити у реабілітаційному центрі, а, після улагодження родинного конфлікту, у своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 , нічим не підтверджуються та, на переконання слідчого судді, не можуть бути гарантовані. Підозрюваний офіційно не працює, джерела заробітку невідомі, доводи сторони захисту щодо неофіційного працевлаштування різноробочим на стадіоні «Металіст» нічим не підтверджені. ОСОБА_5 сімейних зв`язків не має, з матір`ю та сестрами знаходиться у стані конфлікту, через що вже місяць мешкає як безхатько. Даних щодо інших міцних зв`язків підозрюваного, у тому числі з країною, під час судового провадження не встановлено. На підставі вказаного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого переконання про високу ступінь вірогідності подальшого ухилення підозрюваного від органів розслідування, прокуратури та суду, тобто про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя вважає безпідставним посилання сторони обвинувачення про можливий вплив на свідків, оскільки свідки кримінального правопорушення у кримінальному провадженні відсутні, пояснення слідчого про можливість впливу на абстрактних свідків, які, можливо, встановлятимуться у майбутньому, на переконання слідчого судді не є такими, що заслуговують на увагу. Одночасно, слідчий суддя враховує насильницький характер скоєного кримінального правопорушення, похилий вік потерпілої, обізнаність підозрюваного про деякі анкетні дані потерпілої, тому не виключає можливість впливу ОСОБА_5 на неї з метою подальшої зміни процесуальної позиції та свідчень, які мають отримуватися судом першої інстанції усно та безпосередньо. Доводи сторони захисту про відсутність претензій у потерпілої до підозрюваного належними доказами не підтверджено. На підставі вказаного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого переконання про можливість впливу ОСОБА_5 на потерпілу, тобто про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Під час вирішення питання про вид запобіжного заходу судом враховуються дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, не працевлаштований, без офіційного доходу, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця мешкання та реєстрації.
Вирішуючи питання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність двох передбачених ст.177 КПК України ризиків, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного не знайшов для цього підстав, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, на переконання слідчого суді, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. В даному випадку ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину проти статевої свободи особи, саме в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Крім того, суд не може лишити поза увагою зухвалість, механізм скоєння кримінального правопорушення, особу потерпілої, яка через свій похилий вік є беззахисною, що також підтверджує соціальну неприйнятність скоєного діяння та виправдовує вимушене обмеження прав підозрюваного.
Частиною другою статті 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 196 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001561 від 08.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту взяття під варту на підставі цієї ухвали.

Строк тримання під вартою рахувати з 15 год. 40 хв. 16.07.2021.
Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 15 год. 40 хв. 13.09.2021.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_8 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1