Справа № 376/2218/20
Провадження № 1-і/362/6/21
У Х В А Л А
20 травня 2021 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Чагерний, Красноярський край, Російська Федерація, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Розгляд вищевказаного кримінального провадження здійснюється Васильківським міськрайонним судом Київської області під головуванням судді ОСОБА_6 .

Головуючий суддя по справі ОСОБА_6 станом на 20.05.2021 року перебуває на лікарняному, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 23.05.2021.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і не змінилися.

Згідно п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (Covid-19) встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Згідно абз. 5 п. 20-5 ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, в разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи вищевикладене, те, що головуючий суддя по справі ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, а строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується, вирішення питання щодо продовження йому строку тримання під вартою здійснюється суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки ризики, визначені в ухвалі суду від 04.12.2020, а саме: ризик неявки обвинуваченого до суду, вчинення ним нових злочинів, а також можливість незаконно впливати на потерпілих не відпали та не змінились.
Обвинувачений заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати до нього нічний домашній арешт, оскільки переховуватись не буде.

Захисник обвинуваченого заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив застосувати щодо ОСОБА_4 домашній арешт в нічний період доби, оскільки ризики, визначені в ухвалі суду від 04.12.2020, а саме: ризик неявки обвинуваченого до суду, вчинення ним нових злочинів, а також можливість незаконно впливати на потерпілихвідсутні, вказана ухвала суду, якою ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на його думку, є необґрунтованою, хоча і була залишена без змін апеляційним судом, просив звернути увагу на те, що ОСОБА_4 має тісні соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні малолітню доньку, а також врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 2 групи довічно, у зв`язку з чим отримує державну соціальну допомогу і потребує отримання належної медичної допомоги, що не можливо здійснити в умовах СІЗО.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Так, в судовому засідання встановлено і ніким з учасників не заперечувалось, що відносно ОСОБА_4 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області 27.01.2021 та 25.03.2021.

Під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик неявки обвинуваченого до суду, вчинення ним нових злочинів, а також можливість незаконно впливати на потерпілих.
Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 23.05.2021 року, однак судове слідство по даному кримінальному провадженню хоч і розпочате, однак потребує тривалого часу для розгляду, оскільки обвинувачені, потерпілі ще не допитані, речові докази не досліджувались, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом при обранні запобіжного заходу, не зменшилися.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує та оцінює особу ОСОБА_4 , який обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких та тяжкого злочинів, злочин вчинив будучи раніше неодноразово судимим, ніде не працює, однак отримує соціальну допомогу по інвалідності, суд також враховує стан здоров`я обвинуваченого, те, що він є інвалідом ІІ групи і потребує медичної допомоги, разом з тим з наданих стороною захисту документів не вбачається, що таку належну медичну допомогу він не може отримувати в умовах СІЗО, також суд враховує соціальні зв`язки обвинуваченого: наявність дружини та малолітньої дитини, а також те, що ризики, встановлені судом при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризик неявки обвинуваченого до суду, вчинення ним нових злочинів, а також можливість незаконно впливати на потерпілих не відпали та не змінилися.

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, та виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

За таких обставин клопотання прокурора є обгрунтованим, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,194-197,201,331,392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 (шістдесят) діб до «18» липня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали було складено протягом п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини та оголошено 25 травня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1