Справа № 585/1605/21
Провадження № 1-кп/581/28/21
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2021 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Липоводолинського відділення Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000035 від 28 січня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Сутність поданого прокурором клопотання

08 червня 2021 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області із вказаним клопотанням. Ухвалою вищезазначеного суду від 10 червня 2021 року клопотання повернуто до канцелярії суду для передачі до Сумського апеляційного суду для вирішення питання для передачі за підсудністю. 29 червня 2021 року ухвалою Сумського апеляційного суду клопотання прокурора Липоводолинського відділення Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000035 від 28 січня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1.2 ст. 185 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, направлено до розгляду до Липоводолинського районного суду Сумської області.

05 липня 2021 року матеріали клопотання прокурора ОСОБА_3 за підсудністю надійшли до місцевого суду. У клопотанні прокурор зазначав про те, що у ніч з 27 січня 2015 року на 28 січня 2015 року невідома особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку трансформаторного масла з силового трансформатора КТП № 370 в с. Столяреве, Роменського району Сумської області, в кількості 180 кілограм. У результаті протиправних дій невідомою особою, акціонерному товариству «Сумиобленерго» нанесено матеріальні збитки на суму 3280 грн. 28 січня 2015 року за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000035 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також, у ніч з 15 червня 2015 року на 16 червня 2015 року невідома особа, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку трансформаторного масла з силового трансформатора КТП № 368 в с. Панасівка, Роменського району Сумської області, в кількості 240 кілограм. Продовжуючи свій злочинний умисел, невідома особа шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку трансформаторного масла з силового трансформаторного КТП № 193 в с. Панасівка, в кількості 200 кг. Відомості за вказаним фактом 16 червня 2015 року внесено до ЄРДР за № 0000185 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Не зупинившись на вчиненні кримінального правопорушення та продовжуючи свій злочинний умисел, невідома особа, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку трансформаторного масла з силового трансформатора КТП № 48 в с. Столяреве, Роменського району Сумської області, в кількості 320 кілограм та із силового трансформатора КТП № 43 в с. Липівка, в кількості 125 кілограм, що мало місце в ніч з 22 червня 2015 року на 23 червня 2015 року. Продовжуючи злочинний умисел на вчинення крадіжки, невідома особа в ніч з 22 червня 2015 року на 23 червня 2015 року, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку трансформаторного масла із силового трансформатора КТП № 383 в с. Довга Лука, Роменського району Сумської області, в кількості 125 кілограм. 23 червня 2015 року за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000192 за ч. 2 ст. 185 КК України.

24 червня 2015 року на підставі постанови прокурора, матеріали кримінального

провадження за № 0000035, № 0000185 та № 0000192 об`єднано в одне кримінальне провадження під єдиними реєстраційним номером 0000035.

У ході досудового розслідування проведені дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення даного злочину та особи, яка його вчинила, однак встановити причетну до вчинення вказаного злочину особу не вдалося, повідомлення про підозру жодним особам в межах цього кримінального провадження не здійснювалося. Оскільки кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, тому з урахуванням положень ст. 49 КК України прокурор просив закрити дане кримінальне провадження, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Позиція сторін по даній справі

У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник АТ «Сумиобленерго» ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, від нього надійшла заява, у якій він не просить розглянути клопотання без його участі.

Установлені судом фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів клопотання, 28 січня 2015 року до ЄРДР за № 0000035 внесені відомості про крадіжку трансформаторного масла в с. Столяреве Липоводолинського району Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України. 16 червня 2015 року до ЄРДР за № 0000185 внесені відомості про дві крадіжки трансформаторного масла у с. Панасівка Липоводолинського району Сумської області, а 23 червня 2015 до ЄРДР за № 0000192 внесені відомості про три крадіжки трансформаторного масла також у с. Столяреве та в селах Липівка та Довга Лука Липоводолинського району Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України. 24 червня 2015 року на підставі постанови прокурора матеріали кримінального провадження за № 0000035, № 0000185 та № 0000192 об`єднано в одне кримінальне провадження під єдиними реєстраційним номером 0000035. У ході досудового розслідування, за поданими суду матеріалами, причетну до вчинення вказаного злочину особу вжитими слідчими діями встановити не вдалося (23 червня 2020 року закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності (п`ять років з дня подання заяви про вчинення кримінального правопорушення).

Із матеріалів об`єднаного кримінального провадження вбачається те, що слідчим по всім трьом епізодам проводилися допити свідків (мешканців населених пунктів, де сталися протиправні дії), представника потерпілого, призначалися і проводилися судові експертизи, витребовувалися письмові докази, слідчим суддею надавалися тимчасові доступи до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг різних операторів зв`язку.

Разом із цим, у серпні 2015 року на виконання доручення слідчого місцевого підрозділу поліції начальник УОТЗ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 надав систематизовані відомості радіорозвідки та перебування в зоні дії оператора мобільного зв`язку чотирьох абонентів із визначеними номерами. Однак, ні слідчим, ні прокурором у кримінальному провадженні не вжито дієвих та оперативних заходів по опрацюванню інформації із подальшим спрямуванням у розумний строк необхідних слідчих дій.

Норми права, які підлягають застосуванню судом при вирішенні даного клопотання

Частиною 4 статті 9 КПК України передбачено. що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Статтею 9 Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 до Конвенції» Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., підписану від імені України 9 листопада 1995 р. (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Висновки суду

Із досліджених матеріалів об`єднаного кримінального провадження вбачаються ті обставини, що із часу вчинення трьох крадіжок, як злочинів невеликої та середньої тяжкості (станом на момент їх вчинення), а саме з січня, червня 2015 року, минуло більше п`яти з половиною років. При цьому, з допитів свідків та представника потерпілого, слідчому та оперативним працівникам за його дорученням не вдалося встановити особи чи осіб, які вчинили незаконне заволодіння майном потерпілого. При цьому, слід зауважити, що з часу отримання матеріалів радіорозвітки з відповідною інформацією для опрацювання, з серпня 2015 року, і до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду, досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні взагалі не проводилося. До цього, прокурор, який звертається із вказаним клопотанням, жодних процесуальних рішень, вказівок на розкриття вказаних злочинів не приймав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29 січня 2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03 жовтня .2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Із огляду на вищенаведену інформацію щодо руху справи та проведення в ній відповідних слідчих дій, досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000035 від 28 січня 2015 року за ч. 1, 2 ст. 185 КК України, суд уважає таким, що не може відповідати вимозі ефективності.

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а прокурор, не прийнявши до уваги вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Також суд уважає, що застосування прокурором норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості завершити досудове розслідування кримінального провадження № 0000035 від 28 січня 2015 року шляхом закриття спарви судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

Із урахуванням наведеного, суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, так як слідчим та прокурором достовірно не вжиті всі дієві процесуальні заходи по встановленню особи, яка вчинила вищезазначені кримінальні правопорушення.

Керуючись ст. 284, 369, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Липоводолинського відділення Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Матеріали об`єднаного кримінального провадження повернути прокурору Липоводолинського відділення Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1