Провадження №11-кп/801/671/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002105 від 20 вересня 2019 року,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2021 року, яким:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області м. Мукачево, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.06.2010 Ужгородським міським судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
10.06.2011 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.05.2015 по відбуттю строку покарання,

-визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2021 року визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.09.2019 по 04.12.2019 та з 04.01.2021 по набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили, сплачені в якості застави за ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 10035 (десять тисяч тридцять п`ять) грн. вирішено звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.
Також судовим рішенням вирішені питання про стягнення процесуальних витрат, скасування накладеного арешту та долю речових доказів.

Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 20.09.2019 близько 20.40 год. перебуваючи поблизу залізничного вокзалу, що розташований за адресою: місто Вінниця, вулиця Привокзальна 1, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який пересувався вздовж залізничного вокзалу до підземного переходу та ніс в руках сумку чорного кольору марки «NIKE». У цей час у ОСОБА_7 виник умисел на відкрите викрадення майна у ОСОБА_9 , для чого ОСОБА_7 підійшов до потерпілого та в ході розмови виявив ініціативу допомогти останньому з перенесенням сумки з особистими речами до перону залізничного вокзалу.
Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, ОСОБА_7 попрямував разом із ОСОБА_9 , допомагаючи йому нести сумку, до підземного переходу до залізничного вокзалу, звідки вони вдвох вийшли до колії № 2, де ОСОБА_9 збирався очікувати потяг.
В подальшому, поклавши сумку ОСОБА_9 на землю, ОСОБА_7 , діючи відкрито, несподівано та раптово для потерпілого ОСОБА_9 різко підняв з землі сумку чорного кольору марки «Nike», всередині якої знаходились 2 пачки цигарок Rothmans Royals RED 25, банка коричневої фарби ємкістю 2,8 л., упаковка 5 кг. електродів білого кольору польського виробника, 2 шпильки до мотоблоку та 5 болтів діаметром 20 із шайбами, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5799-6803/19-21 від 24.10.2019 складає 585,67 гривень, та разом із нею почав тікати всередину підземного переходу, ігноруючи неодноразові прохання повернути викрадене і крики потерпілого ОСОБА_9 , який переслідував ОСОБА_7 . Однак, ОСОБА_9 не зміг наздогнати ОСОБА_7 та останній зник у невідомому напрямку, побігши в бік вулиці Лебединського разом із викраденим, внаслідок чого ОСОБА_9 заподіяно матеріальної шкоди на суму 585,67 гривень.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасники судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 щодо ОСОБА_7 змінити та звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
В доводах апеляційної скарги захисник посилається на те, що даний вирок є занадто суворим, оскільки ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся та ніяк не перешкоджав слідству у його розкритті, багато раз пожалкував про скоєне ним, навчений та покараний наріканнями оточуючих його людей, у тому числі сім`єю. Також ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, проживає із своєю родиною та має на утриманні малолітніх дітей, яких забезпечує, а тому прагне стати на шлях виправлення та припинити злочинну діяльність та працевлаштуватися.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду в апеляційному порядку не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 подану захисником апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, посилаючись на її необґрунтованістю та безпідставність, а вирок місцевого суду залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, обвинувачений, захисник і прокурор не заперечували проти судового розгляду у його відсутність, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України КПК України судовий розгляд відбувся у його відсутність.
Письмових заперечень на апеляційну скаргу від інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши ретельно доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів апеляційного суду не знаходить їх переконливими, оскільки встановлено, що призначене ОСОБА_7 покарання за своєю суворістю відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , про те, що, на його думку призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним злочину і його особі.
Так, відповідно до вимог статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, при обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, що являється особою виключно кримінальної спрямованості, який раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних, корисливих злочинів, однак він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність. Судом взято до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Окрім того, місцевим судом також в повній мірі враховано дані, які характеризують особу обвинуваченого. Зокрема, згідно довідки з КП ВОНД «Соціотерепія», ОСОБА_7 на диспансерному наркологічному обліку в даній установі не перебуває. Згідно довідки з КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_7 за даними архіву лікарні, картотеки диспансерного відділення та стат. відділу не значиться.
Судом встановлено обставини, що пом`якшують його покарання, а саме повне визнання вини та щире каяття.
Разом з тим, судом також встановлено обставину, що обтяжує його покарання, а саме рецидив злочинів.
Окрім того, судом першої інстанції вірно враховано і те, що 21.09.2019 ОСОБА_7 було затримано згідно ст. 208 КПК України по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. 23.09.2019 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 10035 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2019, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 10035 грн., з покладенням на нього певних обов`язків. 04.12.2019 ОСОБА_7 було звільнено з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» в зв`язку із внесенням застави. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2020 ОСОБА_7 було оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання і доставку до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання про зміну йому запобіжного заходу. Судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 було зупинено у зв`язку з розшуком обвинуваченого. В подальшому, на виконання вказаної ухвали ОСОБА_7 було затримано 04.01.2021 та ухвалою суду від 05.01.2021 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 в період дії запобіжного заходу порушив покладені на нього судом обов`язки, до суду на виклики не з`являвся, що свідчить про його ухилення від суду, а тому місцевим судом обґрунтовано заставу внесену за ОСОБА_7 в розмірі 10035 грн., звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційний суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше був двічі засуджений до покарання за вчинення корисливих злочинів, однак, не зважаючи на це та на наявність у нього сім`ї та неповнолітніх дітей, він остаточно на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції, зважаючи на конкретні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, дійшов цілком правильного та обґрунтованого висновку про те, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання саме у виді реального позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті, оскільки тільки таке покарання, що полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Окрім цього, апеляційний суд під час судового розгляду провадження враховує також позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У зв`язку з цим колегія суддів апеляційного суду переконана, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому на думку колегії суддів, у даному випадку саме такий вид та розмір покарання щодо ОСОБА_7 буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому не вбачає достатніх обґрунтованих підстав для його зміни, яким призначити обвинуваченому покарання з випробовуванням, як того просить у своїй скарзі захисник обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4