Справа № 487/1966/21
Провадження № 1-кс/487/1835/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 22.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим з прокурором окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 22.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на виявлене та вилучене майно, в ході проведеного 26.03.2021 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , номерний знак НОМЕР_2 .
Слідчий у судовому клопотання підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні СВ Миколаївського РУПГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000280, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 22.03.2021 до Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_6 , щодо вжиття заходів до невстановленої особи, котра в березні 2021 року, шляхом обману заволоділа майном ОСОБА_6 . Сума матеріального збитку встановлюється.

Крім того встановлено, що заявник ОСОБА_6 та його брат ОСОБА_7 займаються перевезенням автомобілів з-за кордону, розмитненням їх, та у подальшому реалізує їх на території України. 02.11.2020 із ОСОБА_7 зв`язався спільний товариш ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який замовив у них напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_3 , вартістю 22 000 євро.

За вказане замовлення ОСОБА_8 передав завдаток в сумі 1000 доларів США (що на момент замовлення складало 2700 грн.), та 50 000 грн. Залишок суми по домовленості мав бути переданий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після повного переоформлення всіх відповідних документів на території України.

16.03.2021 в Регіональному сервісному центрі МВС, що розташований по пров. Транспортному 1-А/1 в м. Миколаєві, вказаний напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_3 , по усній домовленості було оформлено на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює на підприємстві у ОСОБА_8 . Вказану дію ОСОБА_8 мотивував тим, що у нього вже перевищено ліміт по реєстрації транспортних засобів на підприємстві.

Після того, як всі необхідні документи було оформлено, ОСОБА_8 відмовився надавати залишок суми, що складає 641 800 грн. На теперішній час грошові кошти потерпілим не повернуті, напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_3 , також, потерпілим не повернутий.

До вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно рапорту о/у ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області вжитими оперативними заходами встановлено, що напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_3 , перебуває за адресою: м. Миколаїв, вул. Вінграновського 51-В, де розташоване ТОВ «Автобуд-Нікма».

Згідно інформації, наданої КП «ММБТІ» за адресою: м. Миколаїв, вул. Вінграновського 51-В, право власності зареєстроване за ТОВ «Рейдер-М» - 557/1000ч.; ТОВ «Автобуд-Нікма» - 443/1000ч.
26.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , номерний знак НОМЕР_2 .
26.03.2021 року слідчим винесено постанову про визнання вказаних вище речей речовими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового слідства у визначений ч. 5 ст. 171 КПК України строк воно було здано на пошту для надіслання до Заводського районного суду міста Миколаєва, отже, за приписами ст. 116 КПК України, процесуальний строк для подання клопотання про арешт майна органом досудового слідства пропущено не було.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене майно, в ході проведеного 26.03.2021 обшуку за адресою: місто Миколаїв, вулиця Вінграновського, будинок№51-В, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , номерний знак НОМЕР_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити та попередити, що відповідно до ст. 388 КК України, розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1