Справа № 559/760/21
Провадження № 1-кп/559/175/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не є військовослужбовцем строкової служби та особою з інвалідністю першої або другої групи,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 16 березня 2021 року в обідню пору доби, перебуваючи на законних підставах у спальній кімнаті житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, умисно, таємно викрав офіційний документ - банківську картку № НОМЕР_1 видану акціонерним товариством «Ощадбанк», належний ОСОБА_5 . Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів.
Надалі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, що перебували на рахунку попередньо викраденої банківської картки № НОМЕР_1 , виданої акціонерним товариством «Ощадбанк», належної потерпілому ОСОБА_5 , 16.03.2021 в період часу з 19 год. 32 хв. по 20 год. 31 хв., перебуваючи в продуктових магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у АДРЕСА_2 , та «Наталія», що розташований в АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, умисно, таємно, без дозволу та відома потерпілого розпорядився грошовими коштами, які належали ОСОБА_5 та перебували на рахунку вказаної карти № НОМЕР_2 , для оплати придбаного товару, на загальну суму 1023 грн. 50 коп., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму. Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення, укладену з потерпілим.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні також наполягав на затвердженні угоди про примирення, укладеної ним з обвинуваченим.

Прокурор зазначив, що не вбачає перешкод для затвердження судом цієї угоди.

Судом встановлено, що 31 березня 2021 року під час досудового розслідування у м. Дубно між потерпілим ОСОБА_5 і підозрюваним (а наразі - обвинуваченим) ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України була укладена угода про примирення, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних проступків; сторони погодилися на призначення йому покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі та ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання до відбування у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підстав ст.75 КК України сторони погоджуються звільнити підозрюваного (нині обвинуваченого) ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, та на підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України поклавши на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також наслідки її невиконання.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування потерпілі та підозрюваний (зараз обвинувачений) уклали угоду про примирення, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ст. 474 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та в кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення в кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься відповідно до кримінальних проступків.

Під час підготовчого судового засідання судом було з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 , що він повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид і міру покарання, яке буде призначене йому в разі затвердження угоди судом, і на яке він погодився; наслідки невиконання угоди.

Також, під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано в потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що вони повністю розуміють наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, згодні на покарання, яке буде призначене обвинуваченому в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 314, 368-370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд

ухвалив:
затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2021 року в місті Дубно між потерпілими ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні:

- кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного ) року обмеження волі;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання до відбування у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підстав ст.75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: СD-R диск із відеозаписом камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у АДРЕСА_2 та знаходиться при матеріалах кримінального провадження та виписку з карткового рахунку ОСОБА_5 № НОМЕР_3 на 2 аркушах залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1