Справа № 369/8050/21
Провадження №1-кс/369/1597/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000389 від 16.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15.03.2021 до відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , за фактом вчинення на її думку самовільних, всупереч установленому законом порядку дій, які полягають в незаконному будівництві багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Допитана як потерпіла ОСОБА_5 , повідомила, що 01.03.2021 їй стало відомо про те, що з 01.03.2021 розпочато будівництво двох багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка з кадастровим номером :02:012:5197) та
АДРЕСА_2 (земельна ділянка з кадастровим номером :02:012:5198), власником яких є ОСОБА_6 , який на її думку використовує вищевказані земельні ділянки не за цільовим призначенням, що може призвести до значної шкоди інтересам громадян, власників сусідніх будинків, зокрема ОСОБА_5 та членам її родини.
Згідно документів, витребуваних органом дізнання, та долучених до матеріалів кримінального провадження, а саме вимог до забудови земельних ділянок зазначених, в будівельних паспортах № НОМЕР_1 на об`єкт в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 на об`єкт в АДРЕСА_1 посвідчених в.о. завідувача сектору містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації ОСОБА_7 , встановлено, що на вказаних земельних ділянках дозволяється будівництво садибних будинків не вище два поверхи та не більше 500 кв. м. із зазначенням відстаней будинку до суміжних земельних ділянок, будинків споруд та умови огородження їх.
Крім того, проведено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами :02:012:5197 та :02:012:5198 за участі спеціаліста відділу містобудування та архітектури Бучанської РДА ОСОБА_7 , в ході якого зафіксовано наявність на вказаних земельних ділянках об`єкт незавершеного будівництва, а саме таунхаус, а також виключно невідповідність конфігурації споруди до будівельного паспорту.
Допитаний в якості свідка спеціаліст відділу містобудування та архітектури Бучанської РДА ОСОБА_8 повідомив, що залучався працівниками поліції в якості спеціаліста під час проведення огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :02:012:5197 та :02:012:5198. В ході огляду виявлено невідповідність конфігурації будівництва. Так, згідно будівельного паспорту, на земельних ділянках планується будівництво двох окремих будинків, однак фактично наявний таунхаус, тобто будинок, який не розділений на окремі житлові комплекси, що суперечить виданому будівельному паспорту. На підставі цього, працівниками відділу містобудування та архітектури Бучанської РДА буде надано інформацію до органів державної будівельної інспекції, які в свою чергу у відповідності до норм чинного законодавства можуть виносити приписи відносно будівництва на вказаних земельних ділянках, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність.
Вищезазначене нерухоме майно, а саме земельні ділянки та об`єкт незавершеного будівництва, у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Зазначає про те, що подальші дії по будівництву об`єкта нерухомого майна на вказаних земельних ділянках, можуть призвести до суттєвого порушення прав потерпілих від кримінального правопорушення.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказане нерухоме майно необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх відчуження, розпорядження та/або перетворення.
Враховуючи вище викладене, а саме те, що нерухоме майно (земельні ділянки та нежитлові приміщення), мають значення речових доказів, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, перетворення, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене нерухоме майно.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів нерухомого майна (нежитлових приміщень).
На підставі викладеного, прокурор просила суд накласти арешт на зазначене в клопотанні нерухоме майно, а саме:реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер :02:012:5198, площа 0,0522 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та об`єкт незавершеного будівництва, розташований на ній, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , підстава для державної реєстрації: витяг з ДЗК, серія і номер: НВ-020, виданий 22.12.2020 відділом у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області, власник ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер :02:012:5197, площа 0,068 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та об`єкт незавершеного будівництва, розташований на ній, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , підстава для державної реєстрації: витяг з ДЗК, серія і номер: НВ-020, виданий 22.12.2020 відділом у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області, власник ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися нерухомим майном, а саме: переліченими вище та зазначеними в пункті 1 нерухомим майном (земельною ділянкою, об`єктом незавершеного будівництва), незастосування заборони розпорядження та користування якою може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Заборонити здійснювати будь-які дії по будівництву об`єкта нерухомого майна (таунхауса) на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:012:5197 та :02:012:5198.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення в частині накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :02:012:5198, площа 0,0522 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку, кадастровий номер :02:012:5197, площа 0,068 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000389 від 16.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер :02:012:5198, площа 0,0522 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), підстава для державної реєстрації: витяг з ДЗК, серія і номер: НВ-020, виданий 22.12.2020 відділом у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області, власник ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер :02:012:5197, площа 0,068 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), підстава для державної реєстрації: витяг з ДЗК, серія і номер: НВ-020, виданий 22.12.2020 відділом у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області, власник ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1