Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/129/21
Номер провадження 1-в/948/28/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2021 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в режимі відеоконференції з Державною установою «Машівська виправна колонія (№ 9)» заяву засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петровське, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, раніше не судимого,
про умовно-дострокове звільнення
в с т а н о в и в :

у лютому 2021 року до суду надійшла заява засудженого про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав та просив її задовольнити, оскільки він зробив належні висновки, розкаявся у вчиненому, виправився. Має вагітну дружину, якій потрібна його допомога.
Прокурор з заявою не погодився, оскільки засуджений 10 разів порушував вимоги режиму, в тому числі за самовільне залишення робочого місця за що поміщався до ДІЗО.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_4 25.11.2011р. засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ст. ст. 115 ч.1, 185 ч.1, 70 ч.1 КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2016р. зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2011 по 29.03.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 12.08.2020р. засудженому замінено покарання за ч.1 ст. 185 КК України з 4 років позбавлення волі на 4 роки обмеження волі (а.о.с. 13-16, 22, 33 т.1)
Засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі з 26 березня 2011 року, кінцевий строк 23 вересня 2021 року.
За правилами п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Так, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав 12 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в той час 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, останній раз 13.06.2018р. З 10.09.2020р. відбуває покарання в Машівській ВК (№9) характеризується позитивно, працевлаштований робітником із заготівлі дров, до виконання робіт із благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, з іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, вину у скоєному злочині визнає, вирок вважає справедливим, виконавчі листи не надходили, що підтверджується характеристикою та довідкою про стягнення та заохочення (а.с. 15-18).
З вироку суду вбачається, що ОСОБА_4 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, його злочинні дії привели до смерті однієї людини, стягнуто з засудженого на користь потерпілої 103035, 00 грн в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.о.с. 13-16 т.1).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З дослідженої особової справи засудженого видно, що з десяти разів він п`ять притягувався до дисциплінарної відповідальності, шляхом поміщення до ДІЗО, зокрема: за паління на спальному місці, за порушення антисанітарних норм, за самовільне залишення робочого місця, за перешкоджання особистому обшуку, за вживання продуктів бродіння. Також двічі оголошувалися догани за порушення розпорядку дня у ДІЗО, а крім цього, перше стягнення було оголошено за ухилення від праці.
Як видно з довідки ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№9), засуджений працював у цій установі в січні 2021 року (а.с. 19).
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, долучені до матеріалів справи довідки про вагітність ОСОБА_5 , яка є дружиною зі слів засудженого, наказ про її працевлаштування та довідка про склад сім`ї ОСОБА_6 , свідчать лише про соціальні зв`язки засудженого, та не є належними доказами на підтвердження факту наявності підстав для його умовно-дострокового звільнення.
В той час, хоча Машівською ВК (№9) вказано про відсутність виконавчих листів та не надано доказів про сплату коштів засудженим на виконання вироку щодо позову, але як видно з характеристики від 31.07.2020р. Дергачівської ВК (№109), на користь потерпілої засудженим сплачено 18371, 49 грн, а також засуджений 24.09.2019р. здійснив бюджетний платіж на суму 1500, 00 грн (а.о.с. 34, 88-89 т.2).
Даючи оцінку доказам у справі суд зазначає, що однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Проте, такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки він десять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них п`ять разів поміщався до ДІЗО, також на початку відбування строку покарання мало місце ухилення від праці, а в подальшому залишення робочого місця, що свідчить про те, що засуджений свідомо не бажав виправлятися.
За таких обставин суд вважає, що оскільки засуджений за час відбування покарання хоча і працював, але не постійно, також мало місце ухилення від праці, крім цього свою сумлінну поведінку не довів, оскільки десять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, що в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в поведінці засудженого та вказує на те, що його поведінка не була сумлінною та стабільною, а відтак дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяв засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1