ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4639/20 Провадження 1-кп/636/9/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі потерпілого ОСОБА_4 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження №0001141 від 06.10.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодноразово судимого, востаннє - вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.05.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09.08.2019 умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 2 місяці 29 днів, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
в с т а н о в и в:

06.10.2020, близько 15 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник злочинний умисел на викрадення чужого майна. Для цього ОСОБА_5 зайшов на територію домоволодіння, яка не огороджена парканом. Після чого підійшов до вікна будинку, яке було заклеєне полімерною плівкою, та зірвавши яку через отвір, що утворився, проник до вищевказаного будинку. ОСОБА_5 реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись у тому, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами та потерпілим, в одній із кімнат виявив ноутбук «Packard bell MS2273», вартість якого відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №4063/20 від 24.11.2020 складає 8214,40 грн., що належав потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виніс з будинку вищевказане майно, тим самим обернувши викрадене на свою користь, з місця вчинення злочину зник.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в суді пояснив, що до домоволодіння потерпілого він проник через вікно, яке було заклеєне плівкою. В домоволодінні він побачив ноутбук, який забрав із собою та в подальшому здав до ломбарду, отримавши за нього гроші. Частину вартості ноутбуку він повернув потерпілому та має намір відшкодувати збитки повністю.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його ставлення до скоєного правопорушення та відомості про його особу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, ту обставину, що від вчинення вказаного злочину тяжкі наслідки не настали, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має постійне місце мешкання, за яким характеризується негативно, не працює, не одружений, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2009 року, у лікаря- психіатра на обліку не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття, часткове добровільне відшкодування збитків потерпілому, та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням відомостей про особу винного, його ставлення до скоєного правопорушення, часткового відшкодуванням ним збитків, завданих потерпілому, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції статті, за якою останнього притягнуто до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі.

Разом із тим, судом враховується, що ОСОБА_5 , будучи працездатним, офіційно не працевлаштований, а характер скоєного ним злочину вказує на його намагання забезпечити себе шляхом злочинної діяльності. Судом також враховується та обставина, що ОСОБА_5 раніше був неодноразово засуджений за корисні злочини, відбував покарання в умовах ізоляції від суспільства та був умовно-достроково звільнений, однак належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність - вчинив новий умисний тяжкий злочин менше ніж через рік після закінчення строку умовно-дострокового звільнення, що характеризує обвинуваченого як суспільно-небезпечну особу, яка не бажає становитись на шлях виправлення.

Так, законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням. Однак така дискреція діє лише в межах установлених законом. Отже, суд, реалізуючи свої повноваження, має навести правові підстави та переконливі мотиви, які є достатніми для постановлення рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, із покладенням на винну особу обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення суд вважає можливими умовах без ізоляції від суспільства.

З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України, та вважає виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства неможливим.

Строк дії запобіжних заходів, обраних на стадії досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання на момент розгляду справи судом закінчився, суд не вважає за доцільне обирати стосовно ОСОБА_5 запобіжні заходи до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з винної особи.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічних експертиз на загальну суму 4242,80 грн (чотири тисячі двісті сорок дві гривні 80 коп.).

Речові докази відрізки липкої стрічки, поміщені до сейф-пакету, зі слідами рук, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений через Чугуївський міський суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Прокурору, засудженому, потерпілому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя