Справа № п 1-кс/317/361/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Маркова, прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді від 26 лютого 2021 року, у кримінальному провадженні № 0000046 від 23.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ
В провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, що накладений на майно, у кримінальному провадженні № 0000046 від 23.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ухвалою слідчого судді від 26 лютого 2021 року
Слідчим суддею встановлено, що за змістом ухвали слідчого судді та клопотання адвоката досудовим розслідуванням на час накладення арешту на майно встановлено, що 23.02.2021 до відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи, знаходячись на території с. Степне Запорізького району Запорізької області, за допомогою вантажної техніки здійснили крадіжку металевих труб трубопроводу у великих розмірах.
23.02.2021 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчим СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 проведений огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої поблизу с. Степне Запорізького району Запорізької області, де у ході проведення огляду місця події, виявлені та вилучені наступні речі та об`єкти на які за ухвалою слідчого судді було накладено арешт:
1) товарно-транспортну накладну № 20 від 23.02.2021;
2) металеві труби у кількості 32 штуки, довжиною 8-11 м, діаметром 325 мм,
заборонивши розпорядження та користування арештованим майном.
Вилучене майно слідчим СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Слідчим в клопотанні зазначалося, що на його переконання вилучене майно має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, є знаряддями вчинення злочину, у зв`язку з чим необхідно в подальшому детально його оглянути та після проведеного огляду призначити та провести необхідні експертизи. У зв`язку у слідства виникла необхідність у накладанні арешту на вказане майно.
При цьому слідчий зазначав, що причіп та металеві труби є окремими об`єктами, на кожен з яких він просив накласти арешт. Вміст самого автомобіля слідчим при проведенні огляду місця події не оглядався. Вміст причепа оглядався поверхнево. Наразі автомобіль с напівпричепом залишився на місці події, та на час звернення з клопотанням до суду вимоги ст. 100 КПК України не виконувалися, не оглянуто та не обшукано автомобіль та причеп. Потерпіла сторона лише встановлюється, хто є власником труб не встановлено. Товарно-транспортна накладна потрібна для проведення експертизи, оскільки щодо неї є сумніви.
Представник третьої особи, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на автомобіль та причіп. У вказаній частині його заперечення було прийнято слідчим суддею, та відмовлено в цій частині клопотання. Щодо накладення арешту на труби та накладну, представник зазначав, що це перешкодить ОСОБА_6 здійснювати підприємницьку діяльність з перевезення. Немає доказів, що це саме ті труби, які були демонтовані.
В судовому засіданні 02.08.2021 року слідчий суддя, вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, долучивши копії матеріалів до клопотання про зняття арешту, дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000046 від 23.02.2021 року, але кваліфікація змінена на ч. 2 ст. 185 КК України за фактом крадіжки.
Як на час розгляду клопотання про арешт майна так і на час розгляду клопотання про скасування арешту, видно з протоколу огляду місця події від 23.02.2021, що під час огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, розташованої у Запорізькому районі Запорізької області поблизу с. Степне, 23.02.2021 слідчим ОСОБА_5 були вилучені: 1) автомобіль марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 2) напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажений металевими трубами у кількості 32 штуки, довжиною 8-11 м, діаметром 325 мм; 3) товарно-транспортна накладна № 20 від 23.02.2021; 4) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; 5) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Постановою від 24.02.2021 вказане майно слідчим визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Але ареш було накладено за ухвалою слідчого судділише на 1) товарно-транспортну накладну № 20 від 23.02.2021; 2) металеві труби у кількості 32 штуки, довжиною 8-11 м, діаметром 325 мм, з забороною розпорядження та користування арештованим майном.
На час розгляду клопотання про скасування арешту майна з`ясовано у судовому засіданні, що наразі органом досудового розслідування не встановлено власника металевих труб, які завантажені у напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Тобто більше ніж за пвіроку не з*ясовано кому у випадку наявності крадіжки, спричинено шкоду.
Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів автомобіль та напівпричіп належать ОСОБА_6 , що було встановлено слідчим суддею при накладенні арешту на майно.
Також слідчим суддею в ухвалі зазначалося, що за змістом ч. 2 ст. 100 КПК України сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.
Проте з моменту вилучення до часу розгляду клопотання про скасування арешту на майно у суді слідчим не оглядались труби та ТНТ, не складались протоколи їх огляду. Це вказує на формальність посилань слідчого та прокурора у судовому засіданні на необхідність їх збереження як речових доказів. За необхідності орган досудового розслідування мав достатньо часу, щоб виявити та зафіксувати наявність слідів кримінального правопорушення на вилучених та арештованих речас. Провести експертне дослідження ТТН, про що слідчий заявляв при накладенні арешту та наявності сумнівів у дійсності документа.
На переконання слідчого судді слідчий через півроку розслідування повинен був зібрати і надати слідчому судді докази того, що вилучені труби, які знаходяться у причепі, дійсно були викрадені у с. Степне, та є зрошувальною системою про яку йде мова у витягу з ЄРДР. Цього органом досудового розслідування і прокурором до часу розгляду клопотання про скасування арешту на майно зроблено не було.
Як зазначалося в ухвалі про накладення арешту слідчий зазначив, що «на око» визначив, що наявні у напівпричепі труби такі ж самі, як були викрадені у с. Степне. Разом із тим, слідчим не складено та відсутній по суту такий документ (наприклад протоколу огляду місця події), який би вказував на те, що органом досудового розслідування взагалі оглядалось місце самої події, тобто місце, звідки за твердженням слідчого були викрадені труби і це дає змогу зробити висновки щодо їх тотожності.
При вирішенні питання про скасування арешту майна слідчий суддя також оцінює розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.
У кримінальному провадженні власник майна ОСОБА_6 не є підозрюваним, він навіть не був допитаний і якості свідка за весь період досудового розслідування, тож, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у його права та інтереси як власника майна, оскільки слідчим не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як необхідність продовження арешту майна.
Окрім того, Фонд Державного майна України на запит слідчого надав відповідь, що майно, що рахується викраденим, не належить АТ "ЗАлК", та не перебуває на його балансі.
Слідчий суддя не оцінюючи підстави для внесення відомостей до ЄРДР, зазначає, що можливим власником-потерпілим заяву про скоєння правопорушення було подано 11.03.2021 року на запит працівників поліції, тобто через два тижні після скоєнного правопорушення.
Після накладення арешту на майно за ухвалою слідчого судді, речі було передано директору ТОВ "Інтер" на відповідальне зберігання. В матеріалах кримінального провадження відсутні установчі документи вказаного ТОВ, відсутнє обгрунтвання необхідності, можливості та умов такого збереження металевих труб в ТОВ "Інтер".
27.03.2021 року було змінено кваліфікацію кримінального злочину слідчим ОСОБА_7 .
Лише 05.07.2021 року було призначено по провадженню судову-товарознавчу експертизу, за висновком якої № СЕ-19/108-21/8096-ТВ 07.07.2021 року без огляду труб, без опису майна визначена їх вартість за ціною лому чорних металів на 23.02.2021 року 146666 грн.60 коп.
Слідчому судді в судове засідання було надано, та оглянуто оригінал всіма учасниками розгляду, а копію долучено до матеріалів клопотання, товарно-транспортну накладну № 996 від 22 лютого 2021 року в якій зазначено автомобільного перевізника ОСОБА_6 , водія ОСОБА_8 , що проводив перевезення вантажу. Також слідчому судді було надано копію та оглянуто оригінал товарного чеку № 1205 від 21.02.2021 року на металеві труби різного діаметру, що були відпущені "РегіонМетал" та який зазначено в супровідних документах на вантаж в ТТН.
Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі - Положення № 88) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 5 квітня 2001 року документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність ТТН є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Водночас, слідчий суддя враховує, що на теперішній час органом досудового розслідування так і не встановлено власника вилучених труб. Перевізник заявив та підтвердив свої майнові права на труби, тож наявні підстави для скасування арешту разом із накладною.
Відповідно до вимог ст.174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. В подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 16, 21, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на майно задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 26.02.2021 року на вилучене в ході огляду місця події 23.02.2021 майно, а саме:
1) товарно-транспортну накладну № 20 від 23.02.2021;
2) металеві труби у кількості 32 штуки, довжиною 8-11 м, діаметром 325 мм.
Ухвала суду може бути відповідно до вимог ст.309 КПК України осткарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 04 серпня 2021 року о 08 год. 00 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1