справа № 361/1602/21
провадження № 1-кп/361/641/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 19 січня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, офіційно не працює, офіційно не одруженого, зі слів обвинуваченого на утриманні має неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , 2013 року народження, ОСОБА_10 , 2016 року народження, ОСОБА_11 , 2018 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2020 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Чубинського в м. Бровари Київської області, побачив транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_12 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.
05 січня 2021 року ОСОБА_7 ввів в оману ОСОБА_13 під приводом того, що автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить його товаришу та його необхідно відбуксирувати в інше місце. Цього ж дня приблизно о 03 год. 58 хв. ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, разом із ОСОБА_13 прибули на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2106», блакитного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи при цьому в якості допоміжної сили ОСОБА_13 , прив`язав заздалегідь підготовлений буксирувальний трос, який привіз із собою, з одного боку до автомобіля марки «ВАЗ» коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та з іншого боку до автомобіля, на якому ОСОБА_13 та ОСОБА_7 прибули на місце вчинення злочину, а саме до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106» блакитного кольору. Після чого ОСОБА_13 сів за кермо цього автомобіля, а ОСОБА_7 відчинив незамкнені двері автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сів за його кермо. У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_13 за допомогою автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106» блакитного кольору відбуксирували автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в невідомому напрямку та залишили місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим ОСОБА_7 незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, належний на праві власності ОСОБА_12 , перебуваючи у користуванні ОСОБА_6 , завдавши останньому майнову шкоду.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав повністю, а також визнав повністю заявлений ОСОБА_6 цивільний позов. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення кримінального правопорушення. Про вчинене щиро розкаявся, обіцяв більше не вчиняти кримінальних правопорушень та відшкодувати потерпілому завдану шкоду, у судовому засіданні попросив вибачення.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Надаючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_7 , суд зазначає, що останній щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, у судовому засіданні попросив вибачення.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання, відсутні.
Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відсутні.
З урахуванням вищевикладених обставин у справі, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
Вирішуючи питання щодо заявленого ОСОБА_6 цивільного позову, то суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У даному конкретному випадку за наслідками судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював фактичні обставини справи, зокрема і завдану майнову шкоду ОСОБА_6 у сумі 20 000 грн, визнавши її. Саме з цих підстав суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди повністю.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 127-129, 301, 302, 349, 368 - 371, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 виконання наступних обов`язків:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп.
Речові докази, а саме автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в користуванні останнього.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1