Справа № 458/172/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/235/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу підготовчого судового засідання Турківського районного суду Львівської області від 02 березня 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою підготовчого судового засідання, окрім іншого, обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 29 квітня 2021 року включно.
Своє рішення суд мотивував доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покликаються на те, що не погоджуються із ухвалою судді в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Зазначають, що суд не мав права покликатися на будь-які висновки слідчих суддів, викладених у відповідних ухвалах, щодо обрання та продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки про це безпосередньо зазначено у юридичній позиції Конституційного Суду України, викладеній у рішенні № 1-р/2017 від 23.11.2017.

Вважають недоведеними ризики, на які покликався прокурор.

Наголошують, що судом не було враховано особу ОСОБА_6 .

Акцентують, що обвинувачений належним чином виконував процесуальні обов`язки, прибував за кожним викликом слідчого, суду, брав участь у слідчих діях, тобто не вчиняв дій, спрямованих на ухилення від слідства і суду. Жодного тиску на потерпілих, свідків, експертів ним не здійснювалося. Окрім цього, ОСОБА_6 здав паспорт для виїзду за кордон.

Звертають увагу на те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, а отже має міцні соціальні зв`язки.

Стверджують, що в оскаржуваній ухвалі не відображено позицію потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які заперечили клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та зазначили, що жодних претензій до обвинуваченого не мають.

Просять скасувати ухвалу підготовчого судового засідання Турківського районного суду Львівської області від 02 березня 2021 року в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, обрати такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Так, згідно ч.3 ст. 315 КПК України, з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Ч.2 ст. 392 КПК України Законом України від №1027-ІХ від 02.12.2020 Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, який набрав чинності 14.01.2021, доповнено абзацом другим, відповідно до якого ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.
Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність такого, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

На думку колегії суддів, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винним у інкримінованому йому за ч.3 ст. 286 КК України кримінальному правопорушенні, особу обвинуваченого, суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він можепереховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Покликання захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції, зокрема на позитивну позицію потерпілих щодо обвинуваченого, а також на наявність в останнього міцних соціальних зв`язків, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде дієвим і забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Також, у відповідності до вимог ч.2 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя обґрунтовано не визначила розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.

Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу підготовчого судового засідання Турківського районного суду Львівської області від 02 березня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4