Справа № 173/10/21
Номер провадження1-кп/173/77/2021
В И Р О К
іменем України

09 березня 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5
законного представника
неповнолітнього - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_7
.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000504 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, учня 2-го курсу ДПТНЗ "КЦППРК» м. Кам`янське, не працюючого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 17 червня 2020 року близько 01:30 години, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, на автомобілі «ВАЗ 2101» д.н. НОМЕР_1 , під його керуванням, разом з ОСОБА_5 , прибули до території колишнього військового містечка, яке розташоване по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 , маючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чавунних каналізаційних люків, зупинив зазначений автомобіль та вийшов з нього, вказавши ОСОБА_5 залишатися в автомобілі, на що останній не погодився та пішов спільно з ОСОБА_4 на територію колишнього військового містечка.
Після чого, близько о 01:40 год. вказаного дня, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , прибувши до прибудинкового майданчику, який розташований на подвір`ї загального користування між багатоквартирними будинками АДРЕСА_6 та АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 , маючи заздалегідь виниклий умисел, спрямований на викрадення чотирьох чавунних каналізаційних люків, належних на праві приватної власності ОСОБА_8 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, за допомогою фізичної сили рук зняв два чавунні каналізаційні люки з каналізаційних мереж, після чого взяв у руки один люк та поніс його за розташовані поруч приміщення гаражів, де поклав на землю.
У цей же час, ОСОБА_5 , усвідомивши, що ОСОБА_4 вчиняє таємне викрадення чужого майна, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_4 , спрямовану на таємне викрадення каналізаційних люків, та керуючись єдиним злочинним умислом з ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно, за попередньою змовою групою осіб, взявши в руки другий чавунний каналізаційний люк, відніс його також за приміщення гаражів, де поклав на землю.
Після чого, близько о 01:50 год. цього ж дня, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 , продовжуючи керуватися єдиним корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повернулися на прибудинковий майданчик за вказаною вище адресою, де ОСОБА_4 вищезазначеним способом зняв ще два чавунні каналізаційні люки з каналізаційних мереж на ґрунтовій поверхні землі, та діючи спільно з ОСОБА_5 , взявши в руки по одному каналізаційному люку, віднесли їх за приміщенням гаражів, де також поклали їх на землю.
У подальшому, близько о 02:05 год. цього ж дня, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_4 , завантажили у вищевказаний автомобіль викрадені ними чотири чавунні каналізаційні люки та покинули місце скоєння злочину, тим самим умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб викрали їх, спричинивши ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 25 від 10.07.2020 матеріальну шкоду на суму 1700 гривень у цінах, які діяли на момент скоєння кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив що дійсно, при вказаних обставинах, 17 червня 2020 року на автомобілі «ВАЗ 2101», під його керуванням, разом з ОСОБА_5 , вони прибули до території колишнього військового містечка, яке розташоване по АДРЕСА_5 . Після чого, на прибудинковому майданчику, який розташований на подвір`ї загального користування між багатоквартирними будинками АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 цього ж населеного пункту, він зняв два чавунні каналізаційні люки. Далі він взяв один люк до рук, а ОСОБА_5 другий та віднесли їх за розташовані поруч приміщення гаражів. Повернувшись на прибудинковий майданчик за вказаною вище адресою, де він зняв ще два чавунні каналізаційні люки та діючи спільно з ОСОБА_5 , взявши в руки по одному каналізаційному люку, віднесли їх за приміщення гаражів. У подальшому завантажили у вищевказаний автомобіль викрадені ними чотири чавунні каналізаційні люки та покинули місце скоєння злочину. У скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив що дійсно, при вказаних обставинах, 17 червня 2020 року на автомобілі «ВАЗ 2101», він разом з ОСОБА_4 , який перебував за кермом автомобіля, прибули до території колишнього військового містечка, розташованого по АДРЕСА_5 . Після чого, на прибудинковому майданчику, який розташований на подвір`ї загального користування між багатоквартирними будинками АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 цього ж населеного пункту, ОСОБА_4 зняв два чавунні каналізаційні люки та, взявши один люк до рук, поніс його за розташовані поруч приміщення гаражів. Усвідомивши, що ОСОБА_4 вчиняє крадіжку, він взяв в руки другий чавунний люк та відніс його також за приміщення гаражів. Повернувшись на прибудинковий майданчик за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 зняв ще два чавунні каналізаційні люки. Після чого, взявши в руки по одному люку, вони віднесли їх за приміщення гаражів. У подальшому завантажили у вищевказаний автомобіль викрадені ними чотири чавунні каналізаційні люки та покинули місце скоєння злочину. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинувачених не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та дії обвинувачених вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується питання осудності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керується тим, що поведінка кожного в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення кожен надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, а тому на думку суду обвинувачені є осудними особами.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Досудова доповідь відносно ОСОБА_5 складена Лілією Доценко, інспектором Верхньодніпровського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області. В доповіді досліджена соціально-психологічна характеристика неповнолітнього обвинуваченого, дана оцінка ризику повторного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, висунуто висновок щодо виправлення неповнолітнього обвинуваченого можливе без застосування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням таких заходів: посилити контроль за поведінкою та виховний вплив на неповнолітнього.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб обвинувачених та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинувачених не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їм покарання:
ОСОБА_4 - за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5 - за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази по справі чотири чавунні каналізаційні люки, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1