Провадження № 1-кп/742/205/21
Єдиний унікальний № 742/1441/21
ВИРОК
Іменем України
20 травня 2021 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000121 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білорічиця Прилуцького району Чернігівської області, громадянин України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11 березня 2021 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту в с. Білорічиця Прилуцького району отримали від ОСОБА_7 банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» видану на ім`я ОСОБА_6 , 1956 р.н. з вмонтованим чип-модулем для безконтактної оплати, яку останній знайшов на узбіччі дороги. При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вказану банківську картку він знайшов та не знає хто є її власником, як і не знає чи можна з неї зняти грошові кошти.
При цьому у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спільний умисел на заволодіння чужими грошовими коштами в сумі 704 грн. 25 коп. з рахунку вказаної вище банківської картки шляхом безконтактної оплати нею за товари в магазинах села Білорічиця.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні магазину «Ольвія», що за адресою Прилуцький район, с. Білорічиця, вул. Космонавтів, 4, використовуючи банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» видану на ім`я ОСОБА_8 , 1956 р.н., у яку вмонтовано чип-модуль для безконтактної оплати, достовірно знаючи, що власник карткового рахунку не давав згоди на використання його коштів, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом списання грошових коштів з чужого рахунку, діючи з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, о 15 год. 04 хв. таємно викрали грошові кошти в сумі 100 грн. та о 15 год. 08 год. грошові кошти в сумі 104 грн. 75 коп., які були списані з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 оформленого на ім`я ОСОБА_6 , шляхом використання картки для придбання продуктів харчування та алкогольних напоїв. В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 направились до іншого магазину «Продукти», що за адресою АДРЕСА_3 , де також, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, о 15 год. 19 хв. таємно заволоділи грошовими коштами в сумі 499 грн. 50 коп., шляхом використання вищевказаної картки для придбання продуктів харчування.
Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
До суду обвинувальний акт надійшов з угодами від 16.04.2021 укладеним між обвинуваченими та потерпілою про примирення.
Відповідно до умов угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст. 185 КК України, беззастережного визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також узгодили покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України та за наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди із застосуванням ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин .
Відповідно до умов угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст. 185 КК України, беззастережного визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також узгодили покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України, та за наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, із застосуванням ст..69 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин .
У даній угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. В угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.
Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України угода про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно із ст.12 КК України, є нетяжким злочином.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що угоди про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.
Прокурор також просив затвердити угоду про примирення, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК України та просить призначити покарання визначене сторонами.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, укладеної з потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Також у судовому засіданні достовірно з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Таким чином, оскільки умови угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченими , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а тому підстави для відмови у затвердженні угод відсутні.
Питання про речові докази по справі, повинно бути вирішено за правилами ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 469, 471, 474-476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16.04.2021, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Затвердити угоду про примирення від 16.04.2021, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого 2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді громадських робіт на строк 80(вісімдесят) годин.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в закону силу не обирати.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого 2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді громадських робіт на строк 80(вісімдесят) годин.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу не обирати.
Речові докази по справі:ДВД диск - залишити у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1