ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 648/100/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/355/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
іменем України

11 травня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 9991227 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 18.11.2020 року Глобинським районним судом Полтавської області від за ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 3 роки 1 місяць обмеження волі,

засуджено:

за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 7 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року, більш суворим, що призначено за цим вироком, визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 7 місяців.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 09.11.2019 року близько 09-40 год. умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні кафе «Ольвія-2» розташованого на автошляху Р-47 «Херсон-Нова Каховка-Генічеськ» в с. Токарівка Білозерського району Херсонської області, таємно викрав з барної стійки належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 грн, належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Lenovo A536» вартістю 450 грн та належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi S2» вартістю 2920 грн, спричинивши потерпілим матеріальну шкоду на вказані суми.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 порушує питання про зміну вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Свої доводи мотивує тим, що в порушення вимог ч.4 ст.70, ст.72 КК України обвинуваченому фактично не зараховано у строк відбуття покарання, строк частково відбутого покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року.

Просить змінити вирок суду та вказати в резолютивній частині про зарахування на підставі ч.4 ст.70, 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 частково відбутого ним покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року за період з 10.11.2019 року по 24.09.2020 року перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, а також період з 25.09.2020 року по 21.01.2021 року у виді обмеження волі.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора про зміну вироку в частині зарахування відбутого покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, і ці висновки суду ніким не оспорюються, тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині.

Водночас, як обгрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 необхідно змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме в частині зарахування відбутого покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

За приписами ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як випливає зі змісту оскаржуваного вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 , суд фактично не зарахував йому в строк відбуття покарання строк частково відбутого покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року у виді обмеження волі, як це передбачено положеннями ч.4 ст.70 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог ст. 408, 409, 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Зі змісту попереднього вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року та довідки з особової справи вбачається, що на підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано період з 10.11.2019 року по 24.09.2020 року перебування під вартою (по день прибуття та постановки на облік у виправному центрі) з розрахунку одному дню позбавленні волі відповідають два дні обмеження волі, яке відбуте ОСОБА_7 за вказаним вироком, на що суд першої інстанції не звернув увагу, та не зарахував цю частину покарання у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень.

Крім того, на час ухвалення оскаржуваного вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 , він з 24.09.2020 року по 21.01.2021 року відбував покарання у виді обмеження волі за попереднім вироком від 18.11.2020 року, тому на підставі ч.4 ст.70 КК України ця частина відбутого покарання має бути зарахована у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене вище, у зв`язку з необхідністю виправлення цієї помилки суду при призначенні покарання, яка не погіршує становище обвинуваченого і не тягне за собою необхідність призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання не можна визнати законним, тому його слід змінити шляхом зазначення в резолютивній частини вироку про те, що на підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання ту частину покарання, що відбута за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року, тобто період з 10.11.2019 року по 24.09.2020 року перебування під вартою з розрахунку одному дню позбавленні волі відповідають два дні обмеження волі, а також період з 25.09.2020 року по 21.01.2021 року у виді обмеження волі (на час ухвалення останнього вироку)..

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання - змінити.

На підставі ч.4 ст.70, 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання ту частину покарання, що відбута за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року, тобто період з 10.11.2019 року по 24.09.2020 року перебування під вартою з розрахунку одному дню позбавленні волі відповідають два дні обмеження волі, а також період з 25.09.2020 року по 21.01.2021 у виді обмеження волі (на час ухвалення останнього вироку).

У решті цей вирок щодо нього залишити - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3