Справа № № 585/1479/20
Номер провадження 1-кп/585/137/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
19 травня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ястребщина Глухівського району Сумської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У підготовчому судовому засіданні прокурор, якому, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн. В угоді про визнання винуватості вказано, що 20.05.2020 ОСОБА_5 разом з товаришами вживав спиртні напої в м. Ромни. Цього ж числа близько 16 год. 00 хв. останній рухався на автомобілі марки ВАЗ 21110, н.з. НОМЕР_2 , який належить знайомому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Рухаючись на автомобілі марки ВАЗ 21110, н.з. НОМЕР_2 по вул. Соборна м. Ромни, ОСОБА_5 , не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, уникаючи зіткнення з легковим автомобілем, який рухався попереду в попутному напрямку та зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів, з`їхав на правий газон, де здійснив зіткнення з електроопорою та рекламним щитом. Відповідно до книги нарядів Роменського ВП ГУНП в Сумській області (далі-Роменський ВП) № 33н/т та графіку виходу на службу особовим складом поліцейських СРПП Роменського ВП, 20.05.2020 на добове чергування заступив інспектор СРПП Роменського ВП № 3 старший лейтенант поліції ОСОБА_7 разом із поліцейським СРПП Роменського ВП № 1 старшим сержантом поліції ОСОБА_8 . В ході добового чергування працівники групи реагування патрульної поліції СРПП Роменського ВП здійснювали реагування на заяви та повідомлення громадян, охорону публічного порядку та нагляд за дорожнім рухом. Згідно ст.35 Закону України "Про Національну поліцію: поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо є необхідність здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення. Так, 20.05.2020 о 16 год. 00 хв. вищевказані працівники СРПП Роменського ВП прибули на місце пригоди на службовому автомобілі та поліцейським СРПП ОСОБА_7 було складено відносно ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення № 1787 (серії ДПР18 № 212282) за ст. 130 ч 1 КУпАП (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та протокол про адміністративне правопорушення № 1788 (серії ДПР18 № 212257) за ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), які були підписані понятими та особистим підписом останнього. В цей час, 20.05.2020 у ОСОБА_5 виник умисел запропонувати та надати поліцейському СРПП № 1 Роменського ВП ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000, які він мав намір зняти з банківської картки, яка була при ньому, за вирішення питання про не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. І КУпАП та ст. 124 КУпАП. Згідно наказу ГУПП в Сумській області № 372 о/с від 07.12.2016 ОСОБА_8 призначено на посаду поліцейського СРПП №1 Роменського ВП. Відповідно до примітки ст.364 КК України, поліцейський СРПП № 1 Роменського ВП ОСОБА_8 є службовою особою, яка наділена повноваженнями здійснення функцій представників влади.Переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі - поліцейському СРПП № 1 Роменського ВП ОСОБА_8 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, 20.05.2020 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому автомобілі «Mitsubishi Outlender, н/з НОМЕР_3 на вул. Соборна м. Ромни разом із поліцейським СРПП № 1 Роменського ВП ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що ОСОБА_8 є особою, яка постійно здійснює функції представника влади, тобто є службовою особою, з метою схилення останнього до не вчинення дій з використанням наданого йому службового становища щодо останнього, а саме не притягнення його до адміністративної відповідальності за водіння транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння та за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, діючи в його інтересах, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких, запропонував «вирішити питання» та здійснив пропозицію надання поліцейському СРПП № 1 Роменського ВП ОСОБА_8 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2000 грн., запропонувавши їх передати після зняття ним з банківської картки останнього.
Дії ОСОБА_5 в ході досудового розслідування стороною обвинувачення кваліфіковані: за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення нею, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії, з використанням наданої влади чи службового становища.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої він повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і погоджується на призначення йому покарання за ч.1 ст. 368 КК України, у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. Суду пояснив що дійно він був нетверезий за кермом і не впорався з керуванням, виїхав на газон. Поліцейські були на місці, Він запропонував поліцейському вирішити питання мирним шляхом і повідомив що у нього є на картці грошові кошти в сумі 2000 грн. Він пропонував вирішити питання мирним шляхом для того, щоб на роботі у нього не було проблем.

Захисник в судовому засіданні вважав, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, не порушує його прав, не суперечить вимогам чинного законодавства і має бути затверджена.

Прокурор вважав, що угода відповідає нормам чинного законодавства і підлягає затвердженню, кваліфікація дій обвинуваченого вірна за ч.1 ст. 369 КК України і перешкод для затвердження угоди не має.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

За змістом ч.1 ст. 472 КК України в угоді про визнання винуватості зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.13) ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Мотивувальна частина обвинувального вироку, в тому числі, в разі затвердження судом угоди, відповідно до положень пункту 2 частини третьої статті 374 КПК України має містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням всіх обставин кримінального правопорушення.
В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, та фабули обвинувачення, що виступає фактичною моделлю вчиненого злочину. Аналіз положень пункту 13 частини першої статті 3, статей 20, 91, пункту 5 частини другої статті 291 КПК України у їх взаємозв`язку дає підстави стверджувати, що тільки конкретне обвинувачення, зрозуміле обвинуваченому за змістом, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не містить у собі суперечностей, вважаєтьсяналежним чином сформульованим і таким, що породжує у особи необхідність здійснення захисту від нього.

В той же час, викладене в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості формулювання обвинувачення містить невідповідності.
Так, з викладу обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті вбачається, що ОСОБА_5 здійснив пропозицію надання поліцейському неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2000 грн., за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Отже слід виходити з того, що неправомірна вигода не надана, а лише запропоновано, тому не зрозуміло чому дії кваліфіковані ОСОБА_5 не як: «того хто пропонує», а як: «того, хто надає». Крім цього не зрозуміло чому органом досудового розслідування в кваліфікації вказано «з використанням наданої влади чи службового становища», в той час коли має бути конкретне визначення чи особа має діяти з використанням «наданої влади» або ж «службового становища».

Водночас, ст. 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких в тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність в свою чергу відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані в тому числі всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність відповідно до ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд вважає, що обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, що зазначені в угоді про визнання винуватості та обвинувальному акті підлягають перевірці в судовому засіданні з метою з`ясування правильності кваліфікації дій обвинуваченого та недопущення порушення чинного законодавства, а тому в затвердженні угоди слід відмовити відповідно до п.1) ч.7 ст. 474 КПК України, оскільки умови угоди суперечать завданням та загальним засадам кримінального провадження, зокрема засадам законності та публічності, що визначені КПК України.

Крім цього, угода про визнання винуватості передбачає що ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, проте в судовому засіданні обвинувачений повідомив обставини, які не мають відображення в угоді, а саме те що пропозиція неправомірної вигоди була викликана не тим, щоб на нього не складали протоколи, а тим щоб йому не повідомили на роботу про ці події. В той же час такі обставини можуть впливати на кваліфікацію дій особи та наявність складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст.474 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 15 червня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 відмовити.
Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1