Справа №:755/9757/18
Провадження №: 1-в/755/136/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого (згідно його слів) за адресою: АДРЕСА_2 - у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України судом на ОСОБА_4 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У клопотанні (поданні) провідного інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 зазначається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 15 січня 2019 року. За час перебування на обліку зарекомендувала себе посередньо.
У період іспитового строку порушив один обов`язок, двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію, за що йому винесено письмове попередження, а матеріали особової справи направлялися до суду для скасування іспитового строку, однак ухвалою суду від 24 вересня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання.
08 квітня 2020 року стало відомо, що Дніпровським ГУ НП в м. Києві відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження, а вироком від 12 травня 2020 року останнього було засуджено за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Однак, 07 грудня 2020 року стало відомо що ухвалою суду апеляційної інстанції від 16 вересня 2020 року вирок було скасовано, а кримінальне провадження направлено на новий розгляд у суд першої інстанції.
Іспитовий строк ОСОБА_4 закінчився 01 серпня 2020 року, тому інспектор, з урахуванням вимог Конституції, кримінально-процесуального законодавства, вважає за доцільне направити до суду матеріали особової справи для вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Інспектор у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення на надсилала.
Прокурор у судовому засіданні наполягав на відмові у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенні під час іспитового строку відбуття покарання, допускав порушення встановлених йому обмежень та обов`язків, під час іспитового строку був засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва, крім того, в п. 10 Постанови Вреховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що у разі вчинення засудженими протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст. 78 КК України), суд який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку». На цей час у Дніпровському районному суді м. Києва триває розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, вчиненого 07 січня 2020 року. Крім того, ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності, та під час іспитового строку був засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва.

Адвокат категорично наполягав на задоволенні клопотання, вважав, що позиція прокурора не відповідає Конституції України, п.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Єропейського суду. На його думку, існування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без винесення вироку суду не може розцінюватися як підстава вважати, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення у період іспитового строку відбування покарання.

ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника.

Оголосивши клопотання, дослідивши матеріали особової справи, вислухавши думки прокурора, адвоката, засудженого ОСОБА_4 - суд приходить до наступних висновків.

Залежно від поведінки під час іспитового строку для звільнення від покарання особи настають різні правові наслідки. Вони можуть бути як сприятливими (позитивними), так і несприятливими (негативними). До несприятливого наслідку належить направлення судом засудженого для відбування призначеного покарання.

Такий наслідок має місце в ситуаціях, коли особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку: 1) не виконує покладені на неї обов`язки, установлені ст. 76, 2) систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, 3) вчинила новий злочин.

За наявності зазначених обставин уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Ухвалення зазначеного рішення суду з констатацією настання несприятливого наслідку є свідченням того, що особа, яка була звільнена від відбування покарання з випробуванням, не витримала випробування, не виправдала довіру суду та своєю негативною поведінкою довела, що не здатна виправитись без реального відбування покарання.

Особа вважається такою, що не виконує покладені на неї обов`язки, коли вона протягом іспитового строку не виконала хоча б один обов`язок з числа тих, які були визначені для неї судом.

Беззаперечним порушенням режиму випробування є вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення. Вчинене кримінальне правопорушення, через небажання особи виправлятися та зневажливе ставлення до наданої довіри з боку суду, може свідчити про невиправдане застосування до засудженого відповідного кримінально-правового заохочення.

Вчинення нового кримінального правопорушення передбачає, що засуджений вчинив щонайменше один злочин, який одержує самостійну правову оцінку. Це кримінальне правопорушення може бути будь-якого ступеня тяжкості, вчиненим у співучасті або без такої, закінченим або незакінченим.

Навіть якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, то суд, який розглядає справу про нове кримінальне правопорушення, вправі призначити покарання за сукупністю вироків після скасування цієї постанови.

Відповідно до вимог ст.164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом Національної поліції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Відповідно до вимог ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 01 серпня 2018 року був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України судом на ОСОБА_4 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Після набрання цим вирком законної сили, до Оболонського РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 08 жовтня 2018 року було направлено розпорядження судді про виконання вироку.

На виклики про явку до органу пробації для постановлення на облік 22 жовтня та 29 жовтня 2019 року ОСОБА_4 не з`явилася, поважність причин неявки не повідомив.
01 листопада 2018 року ОСОБА_4 був взятий на облік в Оболонському районному відділі з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
В той же час, засуджений повідомив, що буде проживати за адресою АДРЕСА_1 .
21 грудня 2018 року особова справа ОСОБА_4 була отримана Дніпровським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, а ОСОБА_4 був поставлений на облік.
У період іспитового строку порушив один обов`язок, двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію, за що йому винесено письмове попередження, а матеріали особової справи направлялися до суду для скасування іспитового строку, однак ухвалою суду від 24 вересня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання.
Крім того, 23 березня 2019 року та 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 були складені протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановами суду від 19 квітня 2019 року та 12 листопада 2020 року ОСОБА_4 був притягнути до адміністративної відповідальності, за кожне правопорушення, у виді штрафу у сумі 10 200 гривень та позбавлення права керування.
Також він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 та відповідно ч.2 ст. 126 КУпАП, 23 березня 2019 року, 11 червня 2020 року, 13 серпня 2020 року, 14 серпня 2020 року; а 11 червня 2020 року ще і за ч.1 ст. 121-1, ст. 121 КУпАП.
Крім того, як вбачається з наявної у матеріалах особової справи копії вироку Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року, ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України судом на ОСОБА_4 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Крім того, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі (кримінальне провадження розглядалося в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України).
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року було частково задоволено апеляційну скаргу адвоката зі змінами, - вирок було скасовано, а кримінальне провадження направлено на новий розгляд у суд першої інстанції.
Розгляд цього кримінального провадження ще не закінчено.
Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_4 своїм постійним місце проживання він вважає м. Ніжин, де проживає його цивільна дружина та син. Він працює на СТО у місті Києві та ночує у свого брата. Зазвичай він працює робочу неділю, а на вихідні їде до сім`ї. У великий наплив сезонної роботи він постійно проживає в м. Києві. Він повідомляв інспекторам, що його постійне місце проживання м. Ніжин, однак, йому зручніше ходити на відмітки у м. Києві. Йому були роз`яснені обмеження та обов`язки, покладені на нього вироком суду. Він дійсно після вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року, 23 листопада 2018 року був засуджений вироком Оболонського районного суду та відбував іспитовий строк по двом вирокам одночасно. Дійсно від допускав неявки до інспектора. Він знав, що відносно нього працівники поліції складали два протоколи за ч.1 ст. 130 КУпАП України, але він не знав, що вони розглянуті та на нього накладено штрафи. Він ніколи не отримував посвідчення на право керування автомобілем, але користувався своїм автомобілем без прав. За вчинення нового злочину він був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року, але вирок було скасовано.
Аналізуючи вищенаведене, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 3 ст. 164 КВК України, суд не знаходить підстав для задоволення подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку ОСОБА_4 , засудженого 01 серпня 2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 186 КК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 78, 163-165 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , - відмовити.

Матеріали особової справи ОСОБА_4 повернути до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1