Провадження №11-сс/824/3685/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
підозрюваного ОСОБА_6 ,
адвоката, яка діє в інтересах
підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000675 від 20.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :

21 листопада 2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого слідчої групи СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження№0000675 від 20.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме нанунчаки з дерева коричневого кольору; планшет марки «Prestigio» в чохлі помаранчевого кольору; планшет марки «Ipad Apple» в чохлі чорного кольору; ланцюжок з підвіскою оздобленою каменем, жовтого кольору; набір напильників та набір ключів (зовні схожі на відмички), що було вилучено 20.11.2020 року в ході проведення обшукуквартири за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року клопотання задоволено частково, тобто накладено арешт на майно: планшет марки «Ipad Apple» в чохлі чорного кольору; ланцюжок з підвіскою оздобленою каменем, жовтого кольору; набір напильників та набір ключів (зовні схожі на відмички), в частині накладення арешту на нунчаки з дерева коричневого кольору; планшет марки «Prestigio» в чохлі помаранчевого кольору, відмовлено.Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що накладення арешту на майно застосовується з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає, що слідчим не доведено належним чином необхідності у накладенні арешту на вилучене, за місцем проживання ОСОБА_6 , майно. Стверджує, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, оскільки не доведено, що воно було знаряддям злочину чи зберегло на собі його сліди та може бути доказом у кримінальному провадженні, і взагалі чи вилучене майно стосується обставин чи подій, що розслідуються. В той же час, постанова по визнання вилученого майна речовим доказом не є необхідним і достатнім процесуальним документом для того щоб вважати вилучені речі такими, що можливо використовувати у кримінальному провадженні. Окрім цього, адвокат зазначає, що саме ж клопотання про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_6 майно подано до суду з порушенням строку на його подачу та взагалі не мало розглядатися, що залишено поза увагою слідчим суддею. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.02.2021 року апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 повернута апелянту, як така, що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і адвокатом не було порушено питання про його поновлення.

Постановою Верховного Суду від 20.05.2021 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 08.02.2021 року скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно положень ст.422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш, як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Тому, з огляду на приписи ст.422 КПК України колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
підозрюваного ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі. Водночас, адвокат ОСОБА_7 зазначила, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 вже перебуває на розгляді у суді першої інстанції;

ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2020 року ОСОБА_6 діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення проникли до квартири ОСОБА_11 та до квартири ОСОБА_12 , звідки таємно викрали належне їм майно. Після чого ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матеріальної шкоди.
20.11.2020 року ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і цього ж дня, з метою відшукання майна речових доказів у кримінальному провадженні, було проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та в подальшому вилучено майно: нунчаки з дерева коричневого кольору; планшет марки «Prestigio» в чохлі помаранчевого кольору; планшет марки «IpadApple» в чохлі чорного кольору; ланцюжок з підвіскою оздобленою каменем, жовтого кольору; набір напильників та набір ключів (зовні схожі на відмички), яке може бути знаряддям вчинення злочину та таким, що зберегло на собі сліди вчинення злочину, а в подальшому відповідно до постанови слідчого від 20.11.2020 року, дане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість виявленого та вилученого, під час невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , майна таким, що може бути знаряддям вчинення злочину та таким, що зберегло на собі сліди вчинення злочину, та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , щодо безпідставності ухвали слідчого судді, слід вважати необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки слідчим доведено, що вилучене майно під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та може бути знаряддям вчинення злочину та таким, що зберегло на собі сліди вчинення злочину.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що вилучене майно, а саме: нунчаки з дерева коричневого кольору; планшет марки «Prestigio» в чохлі помаранчевого кольору; планшет марки «IpadApple» в чохлі чорного кольору; ланцюжок з підвіскою оздобленою каменем, жовтого кольору; набір напильників та набір ключів (зовні схожі на відмички), не містить ознак речового доказу у кримінальному провадженні, судом апеляційної інстанції встановлено, що 20.11.2020 року слідчим слідчої групи СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 винесено постанову про визнання майна, а саме вилученого під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000675 від 20.11.2020 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як дане майно може бути знаряддям вчинення злочину та таким, що зберегло на собі сліди вчинення злочину, знаходять підтвердження.

При цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування судового рішення та підлягають з`ясуванню під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вилучене під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та в подальшому вилучено майно: нунчаки з дерева коричневого кольору; планшет марки «Prestigio» в чохлі помаранчевого кольору; планшет марки «IpadApple» в чохлі чорного кольору; ланцюжок з підвіскою оздобленою каменем, жовтого кольору; набір напильників та набір ключів (зовні схожі на відмички), діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, зважаючи на та що кримінальне провадженні вже перебуває на розгляді у суді першої інстанції, як це стало відомо зі слів адвоката, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000675 від 20.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000675 від 20.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме на планшет марки «IpadApple» в чохлі чорного кольору; ланцюжок з підвіскою оздобленою каменем, жовтого кольору; набір напильників та набір ключів (зовні схожі на відмички), вилученого 20.11.2020 року в ході проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4