У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1343/21
Провадження № 1-кс/210/1886/21
"10" серпня 2021 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_1 , в рамках кримінального провадження №0000600, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 28.08.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що СВ ВП № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 28.08.2020, за фактом розтрати бюджетних коштів групою осіб у складі службових осіб виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та службових осіб суб`єктів господарювання шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури.
В ході проведеного обшуку в виконавчому комітеті Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області виявлено чорнові записи з кадастровими номерами земельних ділянок, право власності на які зареєстровано за родичами та пов`язаними особами з колишньою Новоолександрівською сільською головою Дніпропетровського району ОСОБА_2 .
Зокрема встановлено факт державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:068:0051 площею 6 га07.09.2020 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.09.2020. Підстави первинної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.
Також встановлено факт державної реєстрації речових прав на земельні ділянки за родичами колишньої Новоолексанлрівської сільської голови Дніпропетровського район ОСОБА_2 .
Зокрема земельні ділянки у 2014 році зареєстровано за ОСОБА_3 з кадастровими номерами :01:001:0001 площею 2,23 га 15.03.2014 року, :01:049:0002 площею 4,62 га 15.03.2014 року, :01:049:0003 площею 4,65 га 15.03.2014 року, :01:019:1001 площею 2,23 га 26.03.2014 року, :01:051:0013 площею 4,48 га 26.03.2014 року, :01:001:0117 площею 4,46 га 26.03.2014 року на підставі нібито державних актів на право власності на земельні ділянки ЯЕ 150537 від 18.06.2007 року, ЯЕ 970989 від 20.11.2008 року, ЯЕ 971198 від 11.12.2009 року,ЯЕ 150535 від 18.06.2007 року,ЯЕ 482151 від 17.12.2007 року, ЯЕ 150536 від 18.06.2007 року.
Видача одній особі у власність зазначених земельних ділянок протирічить вимогам ст. 121 Земельного кодексу України, яким визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

На теперішній час слідчим шляхом встановлюються законність та підстави надання у власність вказаних земельних ділянок, а також земельних ділянок з кадастровими номерами :05:007:0313, :05:014:0081, :05:007:0029, :02:051:0036, :05:003:0006, :09:002:0036, :05:005:0076, :01:122:0157, :01:122:0156, :05:011:0310, :01:050:0072, :09:001:0207, :01:100:0012, :09:002:0052, :05:009:0130, :05:009:0131, :01:050:0051, :01:050:0052, :05:011:0378, :05:010:0105, :09:002:0129, :01:068:0075, :11:009:0611, :05:012:0148, :01:050:0050, :09:002:0137, :09:002:0136, :01:142:0002, :01:050:0364, :01:050:0365.

На теперішній час вказані земельні ділянки з кадастровими номерами:01:068:0051, :01:001:0001, :01:049:0002, :01:049:0003, :01:019:1001, :01:051:0013, :01:001:0117, :05:007:0313, :05:014:0081, :05:007:0029, :02:051:0036, :05:003:0006, :09:002:0036, :05:005:0076, :01:122:0157, :01:122:0156, :05:011:0310, :01:050:0072, :09:001:0207, :01:100:0012, :09:002:0052, :05:009:0130, :05:009:0131, :01:050:0051, :01:050:0052, :05:011:0378, :05:010:0105, :09:002:0129, :01:068:0075, :11:009:0611, :05:012:0148, :01:050:0050, :09:002:0137, :09:002:0136, :01:142:0002, :01:050:0364, :01:050:0365 відповідно до постанови прокурора визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином існує сукупність підстав вважати, що вказані земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним їх відчуженням та є доказом злочину. З метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його відчуження, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, враховуючи, що винесення арешту на вказану земельну ділянку має суттєве значення як для досудового розслідування, так і для відновлення порушених прав потерпілих, ураховуючи, що існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до відчуження майна,виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно.

Прокурор в судовому засіданні присутній не був, разом із клопотанням про арешт майна надав письмове клопотання зазначивши, що просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі слідчого та прокурора, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що СВВП № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 28.08.2020, за фактом розтрати бюджетних коштів групою осіб у складі службових осіб виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та службових осіб суб`єктів господарювання шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна (речового доказу), може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_1 , в рамках кримінального провадження №0000600, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 28.08.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно із забороною його відчуження та вчинення реєстраційних дій, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:068:0051, :01:001:0001, :01:049:0002, :01:049:0003, :01:019:1001, :01:051:0013, :01:001:0117, :05:007:0313, :05:014:0081, :05:007:0029, :02:051:0036, :05:003:0006, :09:002:0036, :05:005:0076, :01:122:0157, :01:122:0156, :05:011:0310, :01:050:0072, :09:001:0207, :01:100:0012, :09:002:0052, :05:009:0130, :05:009:0131, :01:050:0051, :01:050:0052, :05:011:0378, :05:010:0105, :09:002:0129, :01:068:0075, :11:009:0611, :05:012:0148, :01:050:0050, :09:002:0137, :09:002:0136, :01:142:0002, :01:050:0364, :01:050:0365, та заборонити будь-яким особам (державним реєстраторам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_4