Провадження №1-кп/639/25/21
Справа №639/3981/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

захисника адвоката ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000118 за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи спеціального дозволу на право виготовлення, здійснення виробництва та реалізації підакцизних товарів, в порушення вимог п. 11 ст. 226 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 р., Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» №481/95-ВР від 10 листопада 1995 р., «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006 р., маючи умисел на незаконне виготовлення алкогольних напоїв, для їх подальшого збуту, з метою отримання неконтрольованого державного доходу у період з березня 2015 р. по 19 квітня 2016 р. у пристосованому для незаконного (нелегального) виробництва алкогольних напоїв підпільному цеху, розташованому у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом відкриття підпільного цеху з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво здійснював незаконне виготовлення алкогольних напоїв, які в подальшому зберігав з метою збуту та збував громадянам.

Так, ОСОБА_4 з метою здійснення незаконної діяльності з виготовлення алкогольних напоїв, для їх подальшого зберігання з метою збуту та отримання неконтрольованого державою доходу фактично використовував в період з березня 2015 р. по 19 квітня 2016 р. гаражне приміщення № НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Чуваська 3, яке попередньо орендоване невстановленим слідством ОСОБА_5 на підставі договору оренди №15-16 від 31 грудня 2015 р. укладеного між ОСОБА_5 та директором Харківської філії ДП МОУ «Укрвійськбуд» ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , відкривши за вищевказаною адресою підпільний цех, у своїй незаконній діяльності з виготовлення алкогольних напоїв використовував обладнання для масового виробництва таких напоїв, а саме: фільтри синього кольору в кількості 8 штук, перехідний шланг, помпові насоси в кількості 2 штук, лійку зеленого кольору, мірильні ємкості об`ємом 500 мл. в кількості 2 штук, мірильну ємність об`ємом 400 мл., мірильну ємкість об`ємом 250 мл., спиртометри в кількості 3 штук, порожні тетрапаки в кількості 280 штук, 4 упаковки чорного кольору в поліетилені з пустими коробками, коробку з кришками та ручками до 5 літрових ємностей, 540 порожніх ємностей об`ємом5 літрів кожна, що виявлені і вилучені в ході проведення обшуку 19 квітня 2016 р. у приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , а також кришки для ємностей об`ємом 5 літрів в кількості 11 шт., які виявлені та вилучені в ході проведення обшуку того ж дня в автомобілі Форд Транзит реєстраційний номер НОМЕР_2 . За допомогою вищевказаного обладнання, тари, ємностей тощо, у вищезазначеному приміщенні ОСОБА_4 виготовив алкогольні напої, які були виявлені та вилучені 19 квітня 2016 р. в ході проведення обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 131 ємність об`ємом 5 літрів кожна з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту; 6 ємностей об`ємом 10 літрів кожна з рідною прозорого кольору з характерним запахом спирту; 4 ємності синього кольору об`ємом 200 літрів з рідиною характерного запаху спирту (одна з яких повна на половину); 47 картонних коробок, в яких знаходиться тетрапаки з рідиною; 44 тетрапаки з рідиною; 5 картонних коробок синього кольору з написом «Jelzin» з рідиною; ємність об`ємом 5 літрів з рідиною бурого кольору з характерним запахом шоколаду; 2 ємності об`ємом 5 літрів з рідиною сірого кольору (одна з яких повна на половину»; 6 єдностей з написом «Кислота оцтова», мішок зеленого кольору з порошком білого кольору, а також, в ході проведення того ж дня обшуку в автомобілі Форд Транзит реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: 75 ємностей об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту; 28 ємностей об`ємом 10 літрів кожна з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту, 55 ємностей об`ємом 5 літрів кожна з рідиною бурого кольору з характерним запахом спирту, 45 картонних коробок, в яких знаходяться тетрапаки з рідиною.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №15 від 17 травня 2016 р. у вищевказаних пляшках з полімерного матеріалу, ємностях, тетрапаках тощо, вилучених у ОСОБА_4 в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Чуваська 3 та автомобілі Форд Транзит реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходяться: спиртовмісні рідини - водно-етанольна (спиртова) суміш, яка не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічни умови», за показниками лужності та міцності, та водно-етанольна (спиртова) суміш, яка не відповідає вимогам ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України. Технічни Умови», за оргалептичними показниками, міцності, відсутності фурфулору.

Так, відповідно до висновку Харківського управління з питань експертиз і досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №277 від 30 березня 2017 р. виявлений та вилучений, 19 квітня 2016 р., в ході обшуку гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , порошок білого кольору являє собою D-глюкози моногідрад. Мже входити до складу міцних алкогольних напоїв (горілок, горілок особливих, тощо). Таким чином, ОСОБА_4 , у період з березня 2015 р. до 19 квітня 2016 р., організував підпільних цех з виготовлення алкогольних напоїв, за допомогою обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, які з метою збуту зберігав за адресою: АДРЕСА_2 та автомобілі Форд Транзит реєстраційний номер НОМЕР_2 та в подальшому збував громадянам.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 та останнім, заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор, після оголошення клопотання, висловивши свою думку про закінчення строків давності та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, поклався на розсуд суду щодо прийняття остаточного рішення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, в обговорення клопотання, наполягали на задоволенні та закритті кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, при цьому суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного що також збігається з викладеним у Постанові Касаційного Кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2017 р. по справі №200/4664/14-к.

Відповідно до Постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30.01.2019 р. по справі №492/910/14-к, стаття 49 КК України не містить окремої вказівки щодо особливостей обрахування строку давності щодо триваючих злочинів. Тим не менше, особливість триваючих злочинів полягає в тому, що вони продовжують вчинятися (тривати) на стадії закінченого злочину. Строк давності щодо триваючих злочинів обчислюється з часу припинення злочинного стану.

З Постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.09.2018 р. по справі №346/883/15-к у ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

В Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.11.2018 р. по справі №128/3409/15-к вказано, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності.

Матеріалами провадження встановлено, що23 липня 2018 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

18 вересня 2018 р. ОСОБА_4 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 204 КК України.

19 листопада 2020 р. ОСОБА_4 був вручений обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню.

З огляду на наведене вище суд визначає, що момент вчинення триваючого злочину, інкримінованого ОСОБА_4 датується 19 квітня 2016 р., оскільки обставини, встановлені в обвинувальному акті, та на які посилається прокурор як на період вчинення злочинів, передбачених ч. 1 , 2 ст. 204 КК України, були вчинені на момент, коли редакція вказаної статті КК України від 18 березня 2016 р. була наступною: незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів, - караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Незаконне виготовлення алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів, шляхом відкриття підпільних цехів або з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, або вчинення особою, яка раніше була засуджена за цією статтею- карається штрафом від трьох тисяч до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу на необхідність застосування норм ч. 4 ст. 5 КК України, тобто Закон, який пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Тому слід зазначити, що наведена редакція закону пом`якшує кримінальну відповідальність для обвинуваченого порівняно із такою, що встановлена станом на день подання даної заяви, з огляду на це необхідно вказати на зворотність дії в часі закону України про кримінальну відповідальність та використовувати в редакції чинній на момент, який викладений в обвинувальному акті, як припинення злочинного стану, а саме, редакція КК України від 18 березня 2016 р.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжкими, а тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплинув. Судом встановлена відсутність підстав для зупинення строків перебігу давності, а також підстав для переривання строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо невизнання ОСОБА_4 своєї вини та можливості його звільнення від кримінальної відповідальності. Статтею 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно із позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, закріплений у Постанові від 19.06.2018 р. по справі №462/2762/14-к таким чино, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди та звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

На підставі наведено, суд вважає можливим задовольнити клопотання захисника та обвинуваченого та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 2, 42, 46, 284, 286, 288 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 204 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з часу її проголошення через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1