Справа № 158/2810/19 Провадження №11-кп/802/256/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - ОСОБА_10 ,
перекладача ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 січня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000099 від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, прокурору для виконання вимог, передбачених ст.ст.290, 291, 293 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 січня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000099 від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - повернуто прокурору для виконання вимог, передбачених ст.ст.290, 291, 293 КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що до початку проведення підготовчого судового засідання на адресу Ківерцівського районного суду Волинської області захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав відсутності посилань у ньому на мотиви вчинення кримінального провадження. Окрім того, вказує, що обвинувачення не конкретизовано; її довіритель не може бути суб`єктом у висунутому обвинуваченні; вбачає у діях її підзахисного іншу правову кваліфікацію. Зазначає, що при складення обвинувального акту не було враховано пом`якшуючу обставину, а саме те, що на утриманні ОСОБА_7 є малолітні та неповнолітні діти, одна з яких має статус дитини з інвалідністю. Зазначає, що до обвинувального акту не було додано розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, що відповідно до п.2 ч.4 ст.291 КПК України є обов`язковим.
Судом першої інстанції встановлено, що вказаних вимог закону при направленні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України слідчим при його складенні та при затвердженні прокурором не дотримано. Зокрема, органом досудового розслідування не конкретизовано обвинувачення за епізодами реалізації ОСОБА_7 майна, належне ТзОВ «Агро+Біо», що суперечить положенням ст.91 КПК України. Фактично, у обвинувальному акті слідчим, без натуралізації опису злочину, викладено диспозицію ч. 5 ст.191 КК України та перераховано майно, яке «реалізував» ОСОБА_7 , що на думку суду може свідчити про неповне розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення та можливість адекватного захисту відповідно до положень чинного КПК України та Конвенції. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження захисника обвинуваченого щодо іншої кваліфікації дій її підзахисного (ст.356 КПК України) та не надає цьому оцінку, оскільки питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінально-процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням. Таку ж оцінку судом надано доводам захисника щодо невнесення у обвинувальний акт пом`якшуючих обставин (наявність на утриманні дітей). Твердження захисника щодо ненадання її підзахисному копії обвинувального акту не знайшло свого підтвердження під час проведення підготовчого судового засідання та спростовується розпискою обвинуваченого щодо отримання. Під час підготовчого судового засідання встановлено підстави, передбачені ч.3 п.3 ст.314 КПК України для повернення обвинувального акта прокурору, так як він не відповідає вимогам КПК України (а.с.142-144).
У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні, вважає ухвалу суду незаконною, оскільки вона винесена з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону. Вказує що обвинувальний акт містить офіційне доведення до відома ОСОБА_7 компетентними органами (слідчим та прокурором) твердження про вчинення ним кримінального правопорушення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, оскільки це твердження містить детальне інформування особи про зміст пред`явленого йому обвинувачення. Таким чином в обвинувальному акті відображено анкетні відомості обвинуваченого, фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація та формулювання обвинувачення, чим повністю дотримано вимоги ст.291 КПК України. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Підставою для повернення вказаного обвинувального акту, на його думку, слугувало те, що органом досудового розслідування, на думку суду, не конкретизовано обвинувачення, що суперечить положенням ст.91 КПК України. Фактично без натуралізації опису злочину, викладено диспозицію ч.5 ст.191 КПК України та перераховано майно, яке «реалізував» ОСОБА_7 , що може свідчити про неповне розуміння обвинуваченим суті висувного проти нього обвинувачення та можливості адекватного захисту. Будь-якої мотивації тверджень, що суд мав на увазі зазначаючи про формулювання обвинувачення «без натуралізації опису злочину» невідомо та в судовому рішенні не зазначено, що вказує на необхідність та невмотивованість судового рішення. Зазначаючи про такі звані «недоліки» при формулюванні обвинувачення, суд вдався до оцінки фактичних обставин справи, що є забороненим під час підготовчого судового засідання, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд провадження в порядку підготовчого судового засідання в суді першої інстанції (а.с.147-150).
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу в яких просила в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити і залишити без змін ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.01.2021 року (а.с.158-162).
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі вона оскаржена, виклав основні доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав скаргу з викладених в ній підстав; захисника обвинуваченого, яка апеляційну скаргу заперечила, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; потерпілого та його представника, які підтримали позицію прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення необґрунтованого рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.
В ч.2 ст.291 КПК України визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000099 від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, апеляційний суд приходить до висновку, що при його складенні дотримано вимоги, передбачені ст.291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що посилання місцевого суду на той факт, що органом досудового розслідування не конкретизовано обвинувачення та те, що фактично у обвинувальному акті слідчим без натуралізації опису злочину викладено диспозицію ч.5 ст.191 КК України та перераховано майно, яке «реалізував» ОСОБА_7 , є безпідставними, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 викладено з урахуванням доказів, які зібрані на досудовому розслідуванні, обвинувачення сформульовано, що дозволяє суду здійснити судовий розгляд кримінального провадження, проводити оцінку та аналіз доказів, за результатом їх дослідження постановити виправдальний чи обвинувальний вирок.
Інших підстав для повернення вказаного процесуального документу прокурору суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив.
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Апеляційний суд за результатами апеляційного розгляду прийшов до висновку про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000099 від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України прокурору з наведених в ухвалі Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.01.2021 року підстав. А тому вказана ухвала як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню, а обвинувальний акт направленню до того ж суду для призначення нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 січня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000099 від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, прокурору для виконання вимог, передбачених ст.ст.290, 291, 293 КК України, скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в Ківерцівському районному суді Волинської області.

Головуючий:

Судді: