Справа № 369/2977/21
Провадження №1-кс/369/660/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 07.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені 07.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089, за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою 07.03.2021 близько 03 години 50 хвилин (більш точного часу не встановлено) переребуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи спільний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в потерпілу ОСОБА_8 , без її добровільної згоди, керуючись спільним умислом разом з невстановленою особою стягнули одяг та нижню білизну з останньої та стримуючи руки потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 шляхом подолання опору, порушуючи статеву свободу здійснив вагінальне проникнення з використанням своїх геніталій, тим самим зґвалтував останню.
В подальшому невстановлена особа маючи умисел направленний на зґвалтування ОСОБА_8 вчинив ті самі дії, а саме: порушуючи статеву свободу здійснив вагінальне проникнення з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 , тим самим зґвалтував її.
07.03.2021 року в порядку ст. 208 КПК України затримано та повідомлено про підозру у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азейрбайджанської Республіки, азейбарджанця, громадянина Азейрбайджанської Республіки, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України є протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, протокол огляду місця події від 07.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду мобільного телефону та інші докази у своїй сукупності.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
В судовому засіданні прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечував та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні підозрюваний представився як ОСОБА_4 та згідно копії паспорта Азербайджанської Республіки № НОМЕР_1 , вказане ім`я відповідає зазначеному в документі. Що стосується вимог клопотання, то ОСОБА_4 підтримав свого захисника ОСОБА_5 та просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Вислухавши думку учасників та вивчивши матеріали клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов наступного висновку.
07.03.2021 року слідчим відділом ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України за № 0000089.
07.03.2021 року в порядку ст. 208 КПК України затримано та повідомлено про підозру у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, азебарджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України є протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, протокол огляду місця події від 07.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду мобільного телефону та інші доказі у своїй сукупності.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
09.03.2021 року слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 подано клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину санкція статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчим у клопотанні зазначено, що задля об`єктивного розслідування кримінального провадження в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній являється громадянином Азербайджанської Республіки, офіційно не працевлаштований, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне: не має постійного місця роботи, не має міцних соціальних зв`язку.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілої, може незаконно впливати на неї, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб причетних до вчинення злочину, та осіб які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань. Такими своїми діями підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Оскільки під час досудового розслідування підозрюваному стали відомі анкетні дані та місце проживання потерпілої та свідків, що свідчить про можливість ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на них.
На переконання слідчого судді, наведені прокурором ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою. Встановлені під час розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , окрім вище викладених обставин, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 178 КПК України враховує наявність доказів, що обґрунтовують підозру, які свідчать про обґрунтованість вказаних в клопотанні обставин, а саме порушення статевої свободи потерпілої, зухвалість злочину вчиненого групою осіб, спричинення потерпілій тілесних ушкоджень та завдання моральних страждань, також слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та відсутність судимостей, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, відсутність постійного місця роботи, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Доводи у судовому засіданні захисника підозрюваного ОСОБА_4 не спростовують висновків суду щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
В даному випадку є виправданим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає реальними та існуючими.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягає дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.
Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 58 діб.
Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, безпосередньо впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, вивченням даних щодо особи ОСОБА_4 , які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Задовольняючи клопотання про тримання під вартою, вважаю за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29, 3, 8, 29, 55 Конституції України, ст.ст. 3, 8, 9, 12, 42, 206, 208, 369-372, 376, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 07.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, маючого вищу освіту, одруженого, не працюючого, зі слів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 58 діб, тобто до 05 травня 2021 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1