СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №1-кс/759/5596/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ третього відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_5 , уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №10000023 від 08.05.2020 року, що полягає у неповерненні вилученого майна, -

в с т а н о в и в :
09.07.2021 р. до суду надійшла вказана скарга на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Скарга обґрунтована тим, що 14.07.2021 року на підставі ухвали суду у квартирі батька скаржника ОСОБА_6 був здійснений обшук, під час якого був вилучений ноутбук марки Apple MacBook, який належить скаржнику. Арешт на майно ухвалою слідчого судді не накладався. А тому за переконанням скаржника, дане майно підлягає поверненню, оскільки має статус тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного скаржник просив скаргу задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 3 статті 233 КПК України надається право слідчому, прокурору до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Згідно положень ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий протягом 48 годин після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Встановлено, що 25.05.2020р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва за наслідком розгляду клопотання старшого слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000023 від 08.05.2020р. було прийнято ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку.

14.07.2020 р. слідчим на підставі вказаної Ухвали було проведено обшук, під час його де було вилучено ноутбук MacBook Pro A1398.

Встановлено, що ні прокурор у кримінальному провадження, ні слідчий після проведення обшуку та вилучення майна не зверталися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що майно, яке необхідно вилучити на підставі ухвали слідчого судді від 25.06.2020, і майно, яке по факту було виявлено та вилучено під час обшуку, не зазначено в ухвалі від 14.07.2020 і дозволу на його відшукання та вилучення отримано слідчим не було.

Таким чином, встановлено, що тимчасово вилучене майно - на яке не накладено арешт та не надано ухвалою слідчого судді дозволу на його відшукування повинно бути повернуто особі, у якої воно було вилучено у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України.

У третьому абзаці ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

До однієї з основних засад кримінального провадження відноситься недоторканність права власності, яка визначена у ст. 16 КПК.

Частина перша цієї норми імперативно встановлює, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Натомість, частина друга цієї статті визначає, що на підставах та в порядку, передбаченому цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Отже, згідно ст. 16 КПК України лише судовим рішенням особу може бути позбавлено права власності та лише судовим рішенням обмежується право власності. Без судового рішення згідно ч. 2 ст. 16 КПКможливе обмеження права власності лише шляхом застосування процедури тимчасового вилучення майна, яка визначена статтями 167-169 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. 16 КПК про те, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, єдиним таким судовим рішенням, передбаченим КПК, яке призначене обмежувати право власності у кримінальному провадженні є ухвала про арешт майна.

Згідно із положенням ч. 5 ст. 173 КПК в ухвалі про арешт майна має бути прописано, у якій саме частині обмежується право власності: заборона, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Таким чином, у разі відсутності ухвали слідчого судді про арешт майна, воно повинно бути негайно повернуте особі, у якої було вилучене.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу.

Отже на даний час ОСОБА_4 всупереч вимогам Конституції України, Цивільного кодексу України, позбавлений права користування своїм майном, хоча судом такої заборони не встановлено, чим завдається власнику майна істотної шкоди.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 167, 169-171, 236, 303 - 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ третього відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_5 , уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 10000023 від 08.05.2020 року, що полягає у неповерненні вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого з особливо важливих справ третього відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 належний йому ноутбуку Apple MacBook Pro А1398 серійний номер СО 2LNDKLFD56, про що винести відповідну постанову.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1