Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/3716/20
Провадження 1-кп/215/352/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури

ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
та клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що

ОСОБА_4 раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час постійного джерела доходу не має, що вказує на наявність ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень з метою відшукання засобів для існування. Крім того, міцні соціальні зв`язки у обвинуваченого за місцем мешкання відсутні та зважаючи на те, що йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, він може почати переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, існує ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків у цьому кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані. Таким чином, у даному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його батьків. Зазначив, що наразі у його батьків проживає його малолітня дитина, ОСОБА_6 . Також його батько після перенесеного інфаркту перебуває у важкому стані, потребує стороннього догляду, а його матері вже 75 років. Запевнив суд, що буде виконувати покладені на нього судом обов`язки, та додав, що він добровільно з`явився до слідчого судді на розгляд клопотання щодо запобіжного заходу, а тому не має наміру переховуватися від суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , заперечувала проти клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо свого підзахисного ОСОБА_4 . При цьому зауважила, що прокурором не надано жодних доказів, які свідчать про наявність вказаних ризиків.

Заслухавши думки присутніх учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Харченко проти України», «Єлоєв проти України», «Фельдман проти України», «Ходорковський проти Росії», «Сааді проти Сполученого Королівства», п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних більш м`яких запобіжних заходів замість тримання під вартою. Дотримання принципу пропорційності між важливістю негайного виконання зобов`язання, та важливістю забезпечення права на свободу в демократичному суспільстві.

Обставини, на які посилався суд при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу на даний час змінилися. Так, судом були допитані деякі потерпілі по справі, зокрема, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що ключі від квартири йому повернув не обвинувачений ОСОБА_4 та в нього є сумніви що крадіжку міг здійснити обвинувачений.

Вислухавши пояснення прокурора, суд вважає що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, обвинувачений офіційно не працює, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності проти власності.

Разом з тим, ОСОБА_4 самостійно з`явився в судове засідання, в якому вирішувалось питання щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_4 з 22.06.2020 року, тобто вже більше року, тримається під вартою, і такий строк тримання під вартою без вироку суду є надмірним.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представник ТОВ «Дніпропромсінтез», які належним чином викликалися в судові засідання, жодного разу не з`явилися до суду, та не бажають приймати участь у справі.

Вказані обставини призводять до безпідставного затягування розгляду справи, по якій обвинувачений тримається під вартою.

Згідно вимог ст. 194 КПК України прокурором не доведено, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами

1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом

3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки по справі слід провести судовий розгляд, допитати решту потерпілих, свідків, і завершити судовий розгляд до спливу строку тримання під вартою ОСОБА_4 не можливо, частина ризиків продовжує існувати, а строк тримання обвинуваченого під вартою без вироку суду є тривалим, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт відповідно до правил ст. 181 КПК України з забороною залишати житло цілодобово.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, на строк по 17 вересня 2021 року, включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до Тернівського відділу в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду, та зобов`язати його негайно прибути до місця свого проживання за адресою:

АДРЕСА_2 .

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Криворізької північної окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення в частині запобіжного заходу, однак підлягає негайному виконанню після її оголошення, у зв`язку з чим звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження для відома.

Суддя: