Провадження № 1-кс/760/121/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна
в кримінальному провадженні №0004377 від 01.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0004377 від 01.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2020 (справа №760/24135/20, провадження 1-кс/760/7618/20) було накладено арешт у вигляді заборони відчуження на нежитлову будівлю (літера «О»), загальною площею 210,2 кв.м. (приміщення 260/261) (об`єкт незавершеного будівництва), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ).
У клопотанні зазначається, що арешт на майно, яке належить ОСОБА_3 , накладено необґрунтовано, а власники майна, їх представники на розгляд клопотання не викликалися та не мали можливості надати слідчому судді контраргументи доводам прокурора, який, у свою чергу, надав слідчому судді лише вибірково документи щодо історії походження вищевказаного майна, що й створило хибну уяву про незаконність його походження.
Як вказується у клопотанні, в даному випадку не мало місця ні самовільне зайняття земельної ділянки, ні самовільне будівництво, що виключає кримінальну відповідальність за ст.197-1 КК України. Так, формулювання, яке містися в ухвалі слідчого судді про накладення арешту, а саме «об`єкт незавершеного будівництва», є хибним, оскільки ніякого будівництва не було, а лише реконструкція (надбудова) колишніх гаражних приміщень, які були збудовані багато років тому.
У клопотанні зазначається, що 14.12.2018 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення №№ 260 та 261, розташовані на території гаражно-будівельного кооперативу «Енергія» за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 95. Тобто, 14.12.2018 ОСОБА_3 став власником двох гаражних приміщень давно збудованих в гаражно-будівельному кооперативі, таким чином, нічого не будуючи та, відповідно, не займаючи самовільно будь-яку земельну ділянку.
У клопотанні вказується, що на початку лютого 2020 року ОСОБА_3 вирішив реконструювати належні йому на праві приватної власності вищевказані нежитлові приміщення, а саме зробити надбудову (другий поверх) та зробив відповідне повідомлення про початок будівельних робіт - реконструкцію нежитлових приміщень №№ 260, 261 з об`єднанням в одне нежитлове приміщення № 260/261 та влаштування антресолі. При цьому, ОСОБА_3 отримав право на початок виконання будівельних робіт від 11.02.2020 КВ 12 та в подальшому декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 21.02.2020 КВ 63.
06.03.2020 на підставі зазначених документів, а також складеного уповноваженою компанією технічного паспорту, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (літера «А») загальною площею 210,2 кв. м. (приміщення 260/261), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказується, що дії щодо реконструкції (зміни площі кв. м.) ОСОБА_3 проводив на підставі договору пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, за яким сплатив до бюджету міста 113 508 грн.
09.09.2020 нотаріусом на підставі довідки спеціаліста про показники об`єкта нерухомого майна згідно матеріалів технічної інвентаризації від 08.09.2020 та технічного паспорту від 03.09.2020, реквізит належного ОСОБА_3 нежитлового приміщення, загальною площею 210,2 кв. м. (приміщення 260/261), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , змінено з літери «А» на літеру «О». Таким чином, всі дії ОСОБА_3 вчинені у встановлений законом спосіб.
При цьому, відповідно до ухвали про накладення арешту на майно слідчим суддею зроблено висновок про існування достатніх підстав вважати, що право власності на майно оформлено незаконно. Першою підставою стало те, що, як зазначено в ухвалі, 22.04.2020 згідно наказу № 82 Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві скасовано право на початок виконання будівельних робіт від 11.02.2020 КВ 12 та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 21.02.2020 КВ 63, що, на думку прокурора, суперечить набуттю права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю (літера «О»), загальною площею 210,2 кв. м. (приміщення 260/261), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , так як реєстрація права власності здійснена нотаріусом саме на підставі скасованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 21.02.2020 КВ 63.
Разом з тим, у клопотанні зазначається, що скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації відбулось після реєстрації права власності, яке відбулось 06.03.2020 у законний спосіб та за наявності всіх передбачених законом документів, а цей факт прокурором не оскаржувався. ОСОБА_3 дізнався про скасування декларації про готовність об`єкта, тобто його майна, до експлуатації лише в жовтні 2020 року в ході його допиту слідчим, тому 24.11.2020 за зверненням ОСОБА_3 було повторно зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації КВ 29 на нежитлову будівлю (літера «О»), загальною площею 210,2 кв. м. (приміщення 260/261), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, за другу підставу незаконності набуття права власності на майно прокурор намагався видати інформацію про те, що приватний нотаріус ОСОБА_5 не реєстрував за ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю (літера «О»), загальною площею 210,2 кв. м. (приміщення 260/261), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а натомість реєстрував за всіма реквізитами аналогічну нежитлову будівлю з літерою «А» замість ОСОБА_6 , що відповідає дійсності. Нотаріус ОСОБА_5 дійсно реєстрував за ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю (літера «А»), загальною площею 210,2 кв. м. (приміщення 260/261), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом, але в подальшому реквізити цієї ж самої нежитлової будівлі змінені іншим нотаріусом з літери «А» на літеру «О».
Таким чином, і ця обставина жодним чином не вказує на незаконність набуття ОСОБА_3 права власності на арештоване майно, будь-яких інших фактів, які б могли вказувати на незаконність походження належного ОСОБА_3 майна, на яке накладено арешт, прокурором не зазначено.
Враховуючи вищенаведене та те, що арешт було накладено необґрунтовано, адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2020 (справа № 760/24135/20) у кримінальному провадженні №0004377 на нежитлову будівлю (літера «О»), загальною площею 210,2 кв. м. (приміщення 260/261), у вигляді заборони відчуження, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_3 клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що за вищевказаною адресою на початку 2020 року побудував другий антресольний поверх, щоб відкрити станцію технічного обслуговування та надавати відповідні послуги, чому було скасовано право на початок виконання будівельних робіт від 11.02.2020 КВ 12 та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 21.02.2020 КВ 63 пояснити не зміг.
Солом`янське управління поліція Головного управління Національної поліції у м.Києва та Київська місцева прокуратура №9 були повідомлені про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України, проте свого представника в судове засідання не направили. До слідчого судді надійшов лист прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , в якому прокурор заперечував проти задоволення клопотання в повному обсязі.
Прокурор, зокрема, зазначив, що в ході досудового розслідування відповідно до акту обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міське державної адміністрації) №20-0629-09 від 27.10.2020 проводилось обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 , із кадастровим номером :69:296:0700, відповідно до якого на частині земельної ділянки розташована цегляна будівля невстановленого призначення, земельна ділянка не огороджена, решта земельної ділянки використовується для проїзду, проходу. Крім того, рішень Київська міська рада щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність (користування) не приймала, документи, що посвідчують право власності (користування) земельної ділянкою не зареєстровані, за результатами обстеження зафіксовано порушення стст. 125, 126 Земельного кодексу України та ознаки самовільної зайняття земельної ділянки.
Прокурор також вказав, що згідно з отриманою відповіддю Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації) №05702002/1-22247 від 27.11.2020 встановлено що за відомостями Міського земельного кадастру земельна ділянка (обліковий код 69:296:0700 площею 0,3785 га) обліковується як така, що не проінвентиризована, а земельна ділянка (обліковий код 69:296:0014 площею 1,4345 га) на вул. Борщагівська, 95, у Солом`янському районі міста Києва обліковується за гаражним кооперативом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », рішень про передачу земельних ділянок у власність або у користування за поданням не приймалося.
Крім того, за відомостями Міського земельного кадастру клопотання від ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , (саме те місце, де збудовано цегляну будівлю невстановленого призначення) не обліковуються, про що свідчить і вказаний вище акт обстеження земельної ділянки (код ділянки 69:296:0700).
Прокурор вказав, що ОСОБА_8 , здійснюючи всі дії, спрямовані на приватизацію гаражних приміщень, на підставі отриманих довідок за підписом голови правління ГАК «Енергія» від 01.10.2018 та 16.08.2018, а саме приміщення гаражного боксу № НОМЕР_2 , площею 38,7 кв.м. з погребом 8. кв.м. по АДРЕСА_1 та приміщення гаражного боксу № НОМЕР_3 , площею 28,1 кв.м., без зазначення вимірів та/або наявності погребу з тією ж адресою, внесши пайові внески за кожен гаражний бокс, надав відомості приватному нотаріусу КМНО, на підставі яких нотаріусом було внесено відомості до Реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) та зареєстровано право власності на нежитлове приміщення в літ. А-2, загальною площею 38,7 кв.м., гаражний бокс № НОМЕР_2 ГАК «Енергія» за адресою: м. Київ вул. Борщагівська, 95, а також на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майн 000) та зареєстровано право власності на нежитлове приміщення літ. А 1-1, загальною площею 28,1 кв.м., гаражний бокс № НОМЕР_3 , ГАК «Енергія за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, загальна площа гаражних боксів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 до моменту проведення так званої реконструкції становила 66,8 кв.м. та фактично могла розташовуватися на земельній ділянці з обліковими кодом 69:296:0014, що обліковується за гаражним кооперативом « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
При цьому прокурор вказав, що в подальшому ОСОБА_9 не було враховано той факт, що за рахунок здійснення ним реконструкції нежитлових приміщень № НОМЕР_3 та НОМЕР_2 з об`єднанням в одне нежитлове приміщення №260/261 із влаштуванням антресолі по АДРЕСА_1 та збільшенням, таким чином, загальної площі приміщення до 210, кв.м., та подальшої перереєстрації права власності було самовільно зайнято земельну ділянку з обліковим кодом 69:296:0700, площею 0,3785 га, яка обліковується як така, що не проінвентиризована.
Крім того, з відповіді Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №055-13372 від 07.12.2020 органом досудового розслідування встановлено, що згідно з електронною базою даних Департаменту заява для надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на АДРЕСА_1 не зареєстрована, містобудівні умови та обмеження не надавались.
Прокурор також звернув увагу на те, що в рамках даного кримінального провадження проводяться всі необхідні слідчі дії з метою встановлення об`єктивної істини по справі та прийняття законного процесуального рішення, скасування арешту з майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0004377, може призвести до його подальшого перепродажу тощо.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши пояснення власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 13.11.2020 (справа №760/24135/20, провадження 1-кс/760/7618/20) в ході досудового розслідування кримінального провадження №0004377 від 01.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, було частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 та накладено арешт у вигляді заборони відчуження на нежитлову будівлю (літера «О»), загальною площею 210, 2 кв.м. (приміщення 260/261) (об`єкт незавершеного будівництва), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ).
При цьому, слідчий суддя виходив, зокрема, з того, що під час обстеження земельної ділянки відповідно до Акту № 20-0629-09 від 27.10.2020 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації КМДА встановлено, що земельна ділянка за вищевказаною адресою не огороджена, на частині земельної ділянки розташовано цегляну будівлю невстановленого призначення, решта земельної ділянки використовується для проїзду (проходу), рішень Київська міська рада щодо передачі земельної ділянки у власність чи користування не приймалося, документи, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою не зареєстровані, за результатами обстеження зафіксовано порушення стст. 126, 127 Земельного Кодексу України. Крім того, слідчий суддя враховував, що 22.04.2020 згідно наказу № 82 Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю м. Києві скасовано право на початок виконання будівельних робіт від 11.02.2020 КВ 12 та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 21.02.2020 №63, що суперечить набуттю права власності на нежитлову будівлю (літера «О»), загальною площею 210,2 кв.м. (приміщення 260/261), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 . Так, в ході проведення допиту ОСОБА_3 було підтверджено факт відсутності в останнього документів, на підставі яких він використовує земельну ділянку та здійснює будівництво за адресою: АДРЕСА_1 .
При вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0004377 від 01.07.2020 слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором було доведено в клопотанні, що майно, а саме нежитлова будівля (літера «О»), загальною площею 210,2 кв.м. (приміщення 260/261) (об`єкт незавершеного будівництва), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використане як доказ в кримінальному провадження. Також слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею також встановлено, що відомості про кримінальне провадження №0004377 від 01.07.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 197-1 КК України, тобто за ознаками кримінального правопорушення, що полягає в самовільному будівництві будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Як передбачено ч.1 ст. 41 Земельного кодексу України, житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.
Згідно з ст. 126, ч.1 ст. 127 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що всупереч вищенаведеним приписам законодавства України ОСОБА_3 будь-яких речових прав на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не набував, це землі гаражного кооперативу «Енергія», що мають використовуватися лише для потреб цього кооперативу.
Водночас слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 мав намір використовувати вищевказану будівлю на землях гаражного кооперативу для обслуговування СТО, про що, зокрема, свідчать технічні паспорти, видані ОСОБА_3 , саме не на реконструкцію гаражів, а на будівництво громадського будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що арешт в справі №760/24135/20, провадження 1-кс/760/7618/20, було накладено обґрунтовано.
Слідчий суддя також враховує, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004377 від 01.07.2020 триває, а тому, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала, в клопотанні та в судовому засіданні ні власником майна, ні представником власника майна - адвокатом ОСОБА_4 не доведено протилежного.
Слідчий суддя враховує, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 13.11.2020 (справа №760/24135/20, провадження 1-кс/760/7618/20), якою накладено арешт на майно, ОСОБА_3 не позбавлений права розпорядження та/або користування таким майном, а саме нежитловою будівлею (літера «О»), загальною площею 210, 2 кв.м. (приміщення 260/261) (об`єкт незавершеного будівництва), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що в клопотанні адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна не доведено, що цей арешт накладено необґрунтовано та що відпала необхідність в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Керуючись стст. 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1