Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 14 липня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000869 за ч. 2 ст. 389 КК України щодо ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_10 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомирі, розлученого, непрацюючого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.02.2018 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України на 200 годин громадських робіт, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_10 засуджено ч. 2 ст. 389 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК вирішено звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та зобов`язано його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання та роботи.

Згідно вироку, у вересні 2018 року ОСОБА_10 вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 15.02.2018 на 200 годин громадських робіт, - умисно, без поважних причин не з`являвся для відпрацювання виправних робіт до Вересівської сільської ради в с. Вереси Житомирського району.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням ст. 75 КК України та невідповідністю призначеного ОСОБА_10 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 більш суворе покарання за ч. 2 ст. 389 КК у виді арешту на строк 2 місяці. Твердить про неправильне застосування судом першої інстанції ст. 75 КК та призначення йому несправедливо м`якого покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та даним про особу винного. Вказує, що суд недостатньо врахував висновок досудової доповіді відділу пробації про високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та наявність середнього ризику небезпеки для суспільства.

Заслухавши міркування прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та доводи захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Висновки місцевого суду про встановлені фактичні обставини обвинувачення, визнаного судом доведеним, та доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, - є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
Призначаючи ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК із застосуванням ст. ст. 75, 76 цього Кодексу, суд першої інстанції додержався вимог статей 50, 65 КК України та постановив обґрунтоване рішення в частині призначення покарання обвинуваченому.

Так, судом першої інстанції було обґрунтовано враховано ті обставини, що у судовому засіданні 27.04.2021 ОСОБА_10 повністю визнав себе винним та розкаявся у вчиненні вказаного у вироку кримінального правопорушення.
Згідно довідки філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, 06.05.2020. ОСОБА_10 повністю відбув покарання у виді 200 громадських годин за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 15.02.2018 (а. с. 152).
За даними досудової доповіді представника органу пробації від 03.07.2020., ОСОБА_10 визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні та щиро кається, має на утриманні неповнолітню доньку, позитивно характеризується за місцем проживання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, можливе його виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк у разі звільнення від відбування такого покарання з випробуванням з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
За таких обставин колегія суддів визнає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про несправедливу м`якість призначеного обвинуваченому покарання та неправильне застосування судом першої інстанції ст. 75 КК України.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, що є законним та обґрунтованим, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_8 ,- без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: