Справа №: 398/3318/21
провадження №: 1-кс/398/722/21
УХВАЛА
Іменем України

"16" липня 2021 р.

Cлідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 14.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на вилучену 14.07.2021 року під час проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості - берега водойми акваторії р.Дніпро Кам`янського водосховища, розташованого поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 риболовецьку сітку довжиною 120м, висотою 1,5м, з розміром вічка 35х35мм в кількості 1 штука, належну ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_2 , шляхом заборони ОСОБА_4 права на використання, розпорядження або відчуження зазначеної сітки.
Клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області мотивовано тим, що 26.04.2021 року до СПД №1 (смт.Онуфріївка) ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення працівника рибоохоронного патруля ОСОБА_5 про те, що 14.07.2021 року до СПД №1 (смт. Онуфріївка) ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення працівника Рибоохоронного патруля ОСОБА_5 про те, що 14.07.2021 року близько 04:30 години під час рейду працівниками Рибоохоронного патруля, перебуваючи на околиці села Деріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області поблизу риболовецької бази розташованої по вул. Єруха, 1, було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за допомогою риболовецької сітки здійснив незаконний вилов риби з Кам`янського водосховища акваторії річки Дніпро в загальній кількості 20 кілограм, завдавши матеріальних збитків на суму 7123 гривні.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 14.07.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
У клопотанні зазначено, що враховуючи обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що риболовецька сітка довжиною 120м, висотою 1,5м, з розміром вічка 35х35мм в кількості 1 штука, належна ОСОБА_4 є знаряддям вчинення злочину і речовим доказом по справі, тому дізнавач просить суд задовольнити вказане клопотання для збереження речових доказів.
У судовому засіданні дізнавач СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Заслухавши дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та дослідивши матеріали клопотання встановлено наступне.
Судом встановлено, що 26.04.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 14.07.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

14.07.2021 року під час проведення огляду місця події, а саме берегу водойми акваторії р. Дніпро Кам`янського водосховища, розташованого поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено риболовецьку сітку довжиною 120м, висотою 1,5 м, з розміром вічка 35х35 мм в кількості 1 штука належну ОСОБА_4 , а також близько 20 кілограмів живої риби (судак 3 шт., окунь 31 шт., плоскирка 49 шт.; сом 3 шт., краснопірка 12 шт., карась сріблястий 72 шт. та синець 1 шт.).

Риболовецька сітка належна ОСОБА_4 , вилучена 14.07.2021 року під час проведення огляду місця події, а саме берегу водойми акваторії р. Дніпро Кам`янського водосховища, розташованого поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критерієм, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, а відтак 14.07.2021 року вказану риболовецьку сітку було визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000776 від 14.07.2021 року та залишено на збереженні кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Постановою від 14 липня 2021 року риболовецьку сітку довжиною 120м, висотою 1,5 м, з розміром вічка 35х35 мм визнано речовим доказом у кримінальному прочвадженні №0000776 від 14.07.2021 року.

При вирішенні питання щодо арешту майна та для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для сторін кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ст. 132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги те що клопотання дізнавача Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області не обгрунтоване, зокрема необхідність накладення арешту, а також враховуючи той факт, що речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000776 від 14.07.2021 року - риболовецька сітка довжиною 120 м, висотою 1,5 м, з розміром вічка 35х35 мм в кількості 1 штука, залишена на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 14.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_6 НЕРОДА