справа № 399/766/20
провадження № 1-кп/399/7/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
цивільного відповідача ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Онуфріївка кримінальне провадження №0000218 від 14.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

На розгляді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт № 0000218 від 14.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2021 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів, тобто з 05.02.2021 року до 05.04.2021 року включно.

Враховуючи те, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, обвинуваченим в судовому засіданні заявлено клопотання про допит свідка зі сторони захисту, розгляд якого відкладено, та те, що в даному кримінальному провадженні не досліджені письмові докази, не допитано обвинуваченого та не здійснено повторний допит потерпілої ОСОБА_6 , за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 , судове провадження не може бути завершене до спливу продовженого строку тримання під вартою.

На виконання вимог ч.3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовдення тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Зазначивши, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, може продовжувати злочинну діяльність та переховуватися від суду. Сторона захисту подала клопотання про допит свідка та повторний допит потерпілої, відповідно обвинувачений може впливати на потерпілу. В інший спосіб уникнути ризиків та забезпечити виконання обов`язків обвинуваченого неможливо, лише як продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Тому, прокурор вважав за необхідне продовжити дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Від потерпілої ОСОБА_6 10.11.2020 року та 11.12.2020 року надійшли заяви згідно з якими остання, зокрема, просила подальші судові засідання проводити без її участі. Від інших потрепілих жодних заяв, клопотень не надійшло.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження строку тримання під вартою та просив обрати щодо нього цілодобовий домашній арешт. Зазначив, що впливати на потерпілих та свідків не буде, від суду ніколи не переховувався, і переховуватися не збирається. Зазначив, що буде з`являтися за викликом до суду.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що з метою виконання процесуальних обов`язків підзахисному можна застосувати інший вид запобіжного заходу, а саме цілодобовий домашній арешт. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України вичерпали себе, інших ризиків немає. Обвинувачений має зареєстроване місце проживання тому застосування цілодобового домашнього арешту буде повністю достатнім для виконання процесуальних обов`язків обвинуваченого. Також зазначив, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності при цьому виконував обов`язки, інформації щодо ухилення від виконання обов`язків немає.
Заслухавши думку учасників судового провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 18 год. 30 хв. 18.09.2020 р. до 18 год. 30 хв. 16.11.2020 р. включно, без визначення застави.

Ухвалами Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2020 року

18.12.2020 року, 05.02.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 05.04.2021 року, до вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері проти власності, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 та ч.2 ст.185 КК України, одне з яких є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Вчинив рецидив злочину, що вказує на ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження дїї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 177, ст. 178 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення (тяжкий злочин), яке інкримінується обвинуваченому, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, здійснювати вплив на потерпілих, та свідків, обвинуваченим заявлено клопотання про допит свідка сторони захисту, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не забезпечить уникнення ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Суд також вважає недоцільним застосування цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки суду не надано доказів того, що застосування такого запобіжного заходу зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що зазначені вище ризики продовжують існувати, вони не зникли та не зменшилися, тому врахувавши думку учасників судового провадження суд приходить до висновку про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як підстави та ризики, які враховувалися судом при обранні такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не змінилися.

Керуючись ст. 177, 183 , 331, 369, 392 КПК України, суд,-

постановив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України на строк шістдесят днів, тобто з 26.03.2021 року до 24.05.2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та направити до Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1