Ухвала

Іменем України
16 лютого 2021 року
м. Київ
Справа № 520/8766/19
Провадження № 51-4659 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року вказану ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 порушив питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додану до неї копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів Касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження обвинуваченому слід відмовити, з огляду на наступне.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 422-1 КПК України ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги обвинувачений ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року, постановлену за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року про продовження, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу виді тримання під вартою.
Проте, вказана ухвала суду апеляційної інстанції не є предметом перегляду суду касаційної інстанції та відповідно до вимог ч. 5 ст. 422-1 КПК України не може бути оскаржена у касаційному порядку.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки ухвала Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року не підлягає оскарженню у касаційному порядку, колегія суддів Касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказане рішення суду апеляційної інстанції слід відмовити.
При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 вказаної статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3