Справа №694/1241/21
провадження № 1-кс/694/606/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

22.07.2021 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000728 від 08.07.2021,-
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 1981 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.09.1998 зареєстрований на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 та на мотоцикл марки «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2019 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 02.2019 зареєстрований на ОСОБА_8 , жителя с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, що знаходяться на майданчику тимчасового тримання ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Шпола, вул. Волонтерська, 24, Черкаської області. Залишити вказані автомобілі на майданчику тимчасового тримання ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Шпола, вул. Волонтерська, 24, Черкаської області, до прийняття законного рішення по вказаному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 08.07.2021 близько 10:31 год. водій автомобіля марки «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , рухаючись по автодорозі на греблі двох ставків у с.Лебедин, Звенигородського району, Черкаської області, не впоравшись із керуванням, вчинив зіткнення з мотоциклом марки «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті даної ДТП: водій мотоцикла марки «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою шийного і грудного відділів хребта, компресійного перелому тіла VIII грудного хребця, який доставлений до КНП «Шполянська багатопрофільна лікарня ім. братів Коломійченків».
За даним фактом 08.07.2021 розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
08.07.2021 при огляді місця події, а саме: автодороги на греблі двох ставків у с. Лебедин, Звенигородського району, Черкаської області, було виявлено та вилучено на майданчик тимчасового тримання ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області автомобіль марки «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 1981 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.09.1998 зареєстрований на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , а також виявлено та вилучено на майданчик тимчасового утримання ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області мотоцикл марки «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2019 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 02.2019 зареєстрований на ОСОБА_8 , жителя с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення зберігання вказаних речових доказів, для забезпечення проведення експертиз технічного стану, авто-технічної експертизи, а також з метою

забезпечення відшкодування цивільного позову, притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, виникла необхідність у накладенні арешту.
Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином.
Користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Проти задоволення клопотання заперечував.
Власник майна ОСОБА_8 та користувач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином.
За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках, чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому

пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку слідчого судді є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні сторони обвинувачення.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, слідчим суддею встановлено, що 09.07.2021, винесено постанову про визнання автомобіля марки «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 1981 року випуску, а також мотоцикла марки «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2019 року випуску, речовими доказами у кримінальному провадженні №0000728 та приєднання їх в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положення ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України, оскільки дані транспортні засоби зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а відтак наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власниками майна не надано та слідчим суддею не встановлено.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
При цьому, слідчий суддя враховує, що вказані транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, можуть містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути об`єктами дослідження при проведенні відповідних експертиз, проте доводи слідчого про необхідність проведення експертиз належними доказами не підтверджено, відповідних постанов про призначення експертиз не надано.
З огляду на наведене, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 .
Разом з тим з метою уникнення безпідставного позбавлення особи права користування своїм майном слідчий суддя накладає арешт на дані транспортні засоби та вважає за необхідне повернути їх власникам, заборонивши змінювати їх технічний стан на час дії прешту.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна, а отже і речових доказів.
Обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000728 від 08.07.2021 задоволити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 1981 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.09.1998 зареєстрований на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 та мотоцикл марки «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2019 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 зареєстрований на ОСОБА_8 , жителя с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, з метою забезпечення збереження речових доказів та накласти заборону на відчуження вказаних транспортних засобів та заборонити зміну їх технічного стану на час дії арешту.
Мотоцикл «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіль «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору передати на відповідальне зберігання власникам, зобов`язавши останніх забезпечити збереження майна, на яке накладено арешт та надати вказаний транспортний засіб для проведення відповідних експертиз за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби, попередивши останніх про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1