Справа №523/3556/21
Провадження №1-кп/523/1049/21
УХВАЛА
про призначення судового розгляду та про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

13 липня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 25.02.2021 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0003079, внесеному до ЄРДР 05.12.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, росіянина за національністю, громадянина України, із середньою освітою, до затримання працевлаштованого бляхарем ТОВ "Квазар-1", одруженого та маючого 4-х дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси 01.03.2021 року із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси (Одеської місцевої прокуратури м.Одеси) надійшли означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та останньою за часом ухвалою від 20.05.2021 року до вказаного обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.07.2021 року.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні доповів про можливість призначення обвинувального акта й доданих до нього документів до судового розгляду та в порядку ч.3 ст.315 КК України звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків), не відпали.
Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, зясувавши думку потерпілої ОСОБА_4 , вислухавши позицію захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які не заперечували проти призначення судового розгляду, але заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за новим місцем мешкання його родини, дослідивши матеріали підготовчого провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, в цілому, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

За ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за яке законом визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.
Як слідує з обвинувального акту та матеріалів підготовчого провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 одружений і має 4-х дітей, на диспансерному обліку у відповідних установах не перебуває й будь-якими захворюваннями не страждає, до затримання працював бляхарем ТОВ «Квазар 1», є раніше не судимою особою, забезпечений місцем реєстрації і проживання в Одеській області та м.Одесі, відповідно, але останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що потягло загибель людини та характеризується підвищеною суспільною небезпечністю.
Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, опосередковано підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.
Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_5 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт за місцем теперішнього проживання його родини за адресою: АДРЕСА_3 , суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному обвинуваченому кримінальним правопорушенням та особливою тяжкістю висунутого йому обвинувачення, його незворотніми наслідками, що виявилися у загибелі людини, а доводи захисника й попередньо надані останньою відповідні документи, що характеризують особу обвинуваченого і його сімейний стан, не містять переконливих підстав застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, який обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.
Між тим, стороною захисту в судовому засіданні не доведено наявність згоди власника за наведеною вище адресою на перебування обвинуваченого ОСОБА_6 у цьому житлі протягом строку дії домашнього арешту, а відтак й у випадку застосування до останнього такого запобіжного заходу тягне порушення конституційного права власника цього житла на недоторканність і позбавляє права осіб, які там проживають, на повагу до особистого життя, оскільки відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває.
Згідно з п.3.11 «Мінімальних стандартних правил ООН стосовно заходів, не пов`язаних із тюремним ув`язненням (Токійські правила)», затверджених резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року, у процесі застосування не пов`язаних із тюремним ув`язненням заходів необхідно дотримуватись права власності та права підозрюваного на особисте життя, а також права на особисте життя його сім`ї або осіб, які разом з ним проживають.
У свою чергу слід зауважити на тому, що за ухвалою від 04.03.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 судом визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останнього, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права зазначеного обвинуваченого на його свободу, але одночасно нівелює доводи прокурора щодо неможливості застосування до цієї особи запобіжного заходу у вигляді застави.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його характер, суспільну небезпечність і наслідки, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Втім, виходячи з того, що за ухвалою від 04.03.2021 року, при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, судом визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення обвинуваченим або заставодавцем визначеного у вказаній ухвалі розміру застави, внаслідок чого обвинувачений має бути звільненим з-під варти, на останнього слід покласти певні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.
Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 314-315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 25.02.2021 року та доданих до нього документів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні на 22.07.2021 року о 12:00 годині, в залі №12 Суворовського районного суду міста Одеси, за участю: прокурора, потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та підсудного, а також свідків обвинувачення, забезпечення явки яких до судового засідання, в порядку ч.3 ст.23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовольнити частково.
Застосувати на час подальшого судового провадження до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 10.09.2021 року.
У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 04.03.2021 року (два мільйони двісті сімдесят тисяч гривень), покласти на підсудного ОСОБА_6 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі м.Одеси і Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному провадженні.
Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.
В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 10.09.2021 року.
Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.
На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а в іншій частині набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1