Справа №722/169/20
Провадження:1-кп/720/18/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Новоселиця
Новоселицкий районний суд Чернівецької області в складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоселиця кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ломачинці, Сокирянського району,
проживаючого по
АДРЕСА_1 , одруженого, який має на утримані
двох малолітніх дітей, зі середньо спеціальною освітою,
офіційно не працюючого, громадянина України, раніше не судимого, який обвинувачується в скоєні кримінальних правопорушень передбачених п.10 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.152 КК України зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000179 від 02 лютого 2013 року, колегія суддів,

встановила:

Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 13.04.2008 року у період часу з 01-ої до 03-ої години, він прийшов до помешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, де з метою вступу з нею у статеві зносини природним способом, долаючи опір потерпілої, завдав їй удар кулаком руки в область обличчя, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції кута нижньої щелепи. У результаті зазначеного удару потерпіла ОСОБА_11 впала горілиць на підлогу у коридорі свого помешкання. В подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, навалився зверху на неї та насильно утримуючи потерпілу за руки і притискаючи її до підлоги, вступив з нею проти її волі у статеві зносини природним способом, вчинивши вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_11 своїми геніталіями. У результаті насильного утримання потерпілої за руки та в результаті насильницького статевого акту, у ході якого ОСОБА_8 вагою свого тіла притискав потерпілу до підлоги, він спричинив їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5 ребер справа по правій середньо-ключичній лінії (прямий тип), переломів 5-8 ребер зліва по лініях від передньо-пахвинної до задньо-пахвинної (непрямий тип), крововиливів в міжреберні м`язи та пристінну пліву в ділянках всіх вище перерахованих переломів ребер, а крім того спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого зап`ястя, задньої поверхні лівого зап`ястя. Одразу, після вчинення цих злочинних дій, ОСОБА_8 , продовжуючи застосовувати фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_11 , з метою протиправного позбавлення життя останньої, діючи умисно, почав завдавати їй удари колюче-ріжучим предметом по типу «ножа», зокрема, завдав один удар в область тулуба, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани 10-го міжребер`я по лівій середньо-пахвинній лінії, завдав ще один удар в область черевної порожнини, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої здухвинної ділянки черевної стінки з проникненням в ліву плевральну порожнину та пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої долі лівої легені, завдав удар в область шиї, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді садна лівої бокової поверхні шиї, та наприкінці, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зазначеним колючо-ріжучим предметом перерізав шию потерпілій в передній її частині, чим спричинив ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї, повного пересічення обох ключично-сосцеподібних м`язів справа та зліва з пошкодженням яремних вен та зовнішніх сонних артерій, повного пересічення на рівні з`єднання правого ріжка під`язикової кістки, неповного пересічення (насічки) верхнього правого ріжка щитоподібного хряща, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі і настання смерті потерпілої на місці події.
Смерть ОСОБА_11 настала від прижиттєво отриманої проникаючої різаної рани шиї з пошкодженням горлянки та зовнішніх сонних артерій, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі.
Після вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця його вчинення втік.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.152 КК України та п.10 ч.2 ст.115 КК України, тобто згавалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки та умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), поєднаннє із зґвалтуванням.

В судовому засіданні ОСОБА_8 винним себе не визнав в повному обсязі, суду показав, що 12 квітня 2008 року повернувся із заробітків, приїхав додому приблизно в обід. Побувши вдома декілька годин обвинувачений вирішив зайти до своєї сестри ОСОБА_12 , до якої пішов приблизно о 17.00 - 17.30 годині, та у неї перебував до 20 години. Коли повертався додому, то йшов повз господарство ОСОБА_11 . Вона була біля хвіртки та запросила його до себе в гості. Він зайшов в будинок з нею та в кімнаті її житлового будинку на ліжку мав статевий зв`язок за взаємною згодою. У потерпілої знаходився недовго, приблизно 10-15 хвилин, після чого повернуся додому. З ОСОБА_11 вперше вступив в інтимні зв`язки коли він працював на пекарні, та на той період часу йому було десь 14 років. Статеві відносини мав з нею періодично, а всього біля десяти раз, в одній позі з заду. 13.04.2008 року з потерпілою мав інтим в позі де він був аналогічно з заду. З потерпілою завжди перебував в нормальних відносинах, ні разу не сварився. Про стосунки з потерпілою розказував своїй сестрі ОСОБА_12 з якою є близнятами за народженням за кілька років до цього та іншій сестрі, після того як його затримали. Свої матері та нікому іншому про ці відносини не розповідав.

Вказав, що після того як побув у потерпілої, та вдома, пішов разом з ОСОБА_13 до сільського бару, в якому відпочивав з друзями, вживали алкогольні напої десь до 24 години. Зі сусідом ОСОБА_13 повернулись додому приблизно о 01 годині, їх підвіз на машині ОСОБА_14 , двері відкрила мати, після чого поїв, та з нею біля двох годин розмовляв про різне. Розказав як на заробітках, про батька розповів, та обговорювали різні сімейні питання. Разом з мамою відвідували коня в сараї, після чого ліг спати. Просить суд його виправдати, оскільки він не винний.

Показами потерпілої, свідків, показами експертів та дослідженими пісьмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, судом встановлено наступне.
Потерпіла ОСОБА_7 , суду показала, що вона в період коли було вчиненно вбивство її матері ОСОБА_11 знаходилась на навчання в м. Чернівці. Обвинуваченого знає добре, виросли на одній вулиці та їхні будинки знаходяться поряд. Характеризує ОСОБА_8 з позитивної сторони. Після смерті батька її мати дружила з чоловіком на прізвище ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після нього інших чоловіків не мала. Вважає, що мати не могла мати інтимні зв`язки з неповнолітньою особою, оскільки все своє життя попрацювала вихователькою в дитячому садку, а ОСОБА_8 годиться їй в онуки. Вважає, що покази обвинуваченого надані з метою створення для себе штучних алібі. Вказала, що у матері на тілі з правої сторони в ніжній частині живота була пухлина, яка могла бути побаченою, або відчутою рукою на дотик особою з якою вона вступала в інтимні зв`язки. Їй не віриться, що ОСОБА_8 міг вчинити даний злочин, але зібрані по справі докази доказують про його винуватість.
Показами свідка ОСОБА_13 судом встановлено, що в ніч з 12 на 13 квітня 2008 року він разом з ОСОБА_16 відпочивали у місцевому барі в с. Ломачинці, Сокирянського району, де разом вживали алкогольні напої. Додому він зайшов приблизно о 01 годині. Їх будинки розташовані таким чином, що перший зайшов він до свого подвір`я, а ОСОБА_8 будинок трохи далі та як він заходив до свого господарства він не міг бачити. З господарства ОСОБА_8 можливо зайти до господарства потерпілої, оскільки вони знаходяться один напроти одного через вуличку.
Показами свідка ОСОБА_14 суд встановив, що він не перебуває та не перебував з обвинуваченим та свідком ОСОБА_13 в ніяких відносинах. Про обставини, які відбулися 13 квітня 2008 року йому нічого не відомо. Він не пам`ятає про те, що того вечора він підвозив додому свідка ОСОБА_17 та обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Показами свідка ОСОБА_12 , яка є сестрою обвинуваченого, судом встановлено, що 12 квітня 2008 року її брат ОСОБА_8 зайшов до неї в гості приблизно о 17.00 годині та побув у неї десь до 20.00 години. Характеризує свого брата як дуже акуратного чоловіка, який завжди одягався стильно та мав чистий одяг. Коли він до нею прийшов був одягнутий у джинсовому костюмі, взутий в білих кросівках, мав охайний вигляд та в цьому ж одязі наступного дня повернувся до Москви. З братом вона завжди перебувала у дуже близьких відносинах, вони як близнята часто ділилися своїми таємницями, тому одного разу він їй розказав, що перебував тривалий час в статевих відносинах з ОСОБА_11 .
Із показів свідка ОСОБА_18 , яка є матір`ю обвинуваченого, судом встановлено, що її син приїхав з Москви 12 квітня 2008 року в день, побув вдома не довго, відпочив з дороги та потім пішов до своєї сестри ОСОБА_12 , а пізніше на дискотеку в селі. Біля 24.00 години вона передзвонила до нього та спитала коли він повертається додому, на що той попросив її приготувати щось поїсти. Тоді вона знаючи, що син дуже полюбляє смажену картоплю приготувала йому вечерю. Син повернувся вночі приблизно о 01.00 годині, був тверезим, після його повернення разом розмовляли про різне десь до 03.00 04.00 години, сходили до коня в сараї, після чого лягли спати.
Наступного ранку приблизно о 10.00 годині, оскільки це було в неділю, вона пішла на зібрання. Коли поверталась, то дізналась про вбивство сусідки. З нею вона особисто в ніяких відносинах не була. На той період часу син ОСОБА_8 ще спав, а коли він прокинувся, то вона повідомила йому про новину, що сталось з потерпілою. Надалі він повернувся до Москви в тому ж одязі, що й приїхав. Характеризує сусідку як жінку яка торгувала алкогольними напоями, до неї часто заходив ОСОБА_15 .
Показами експерта ОСОБА_19 в судовому засіданні встановлено, що під час огляду тіла на місці вчинення злочину та при проведені судово-медичної експертизи трупа були виявлені множинні тілесні ушкодження, а саме: середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5 ребер справа по правій середньо-ключичній лінії (прямий тип), переломи 5-8 ребер зліва по лініях від передньо-пахвинної до задньо-пахвинної (непрямий тип), крововиливів в міжреберні м`язи та пристінну пліву в ділянках всіх вище перерахованих переломів ребер, а крім того було спричинено їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого зап`ястя, задньої поверхні лівого зап`ястя, їй було завдано удари колюче-ріжучим предметом по типу «ножа», зокрема, один удар в область тулуба, чим спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани 10-го міжребер`я по лівій середньо- пахвинній лінії, завдаано ще один удар в область черевної порожнини, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої здухвинної ділянки черевної стінки з проникненням в ліву плевральну порожнину та пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої долі лівої легені, завдано удар в область шиї, чим спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді садини лівої бокової поверхні шиї, та колючо-ріжучим предметом перерізано шию потерпілій в передній її частині, чим спричинили ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї, повного пересічення обох ключично-сосцеподібних м`язів справа та зліва з пошкодженням яремних вен та зовнішніх сонних артерій, повного пересічення на рівні з`єднання правого ріжка під`язикової кістки, неповного пересічення (насічки) верхнього правого ріжка щитоподібного хряща, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі і настання смерті потерпілої на місці події.
Вважає, що смерть ОСОБА_11 настала від прижиттєво отриманої проникаючої різаної рани шиї з пошкодженням горлянки та зовнішніх сонних артерій та яремних вен, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі.
На його думку найбільш вірогідно, що наявні рани на тілі потерпілої, від яких настала її смерть, нанесені в горизонтальному положенні тіла, про що свідчать поломані ребра зліва спереду 5-6-7-8, які виникли від стискання між підлогою та нападником. Відсутність бризок крові на стінах аналогічно свідчить, що останнє смертельне тілесне ушкодження було нанесено при горизонтальному положенні тіла. Наявність клітин під нігтем у потерпілої також може свідчити про те, що вона оборонялась.
Показами експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні судом встановлено, що при вивчені матеріалів кримінального провадження та попередніх висновків експертів з`ясовано, що різані рани на тілі потерпілої ОСОБА_11 були нанесені колюче-ріжучим предметом довжиною леза від 17 см до 20 см., дані ушкодження нанесені один за одним за короткий проміж часу між ними. Експерти дійшли висновку, що рух яким було завдано травми на шиї є двохкратний.
Протоколом огляду місця події (т.с.1 на а.с.14-30,31), з фото таблицею до нього проведеного 13 квітня 2008 року в господарстві ОСОБА_11 , що розташоване в с. Ломачинці, Сокирянського району, Чернівецької області встановлено, що в передпокої житлового будинку був виявлений частково оголений труп потерпілої ОСОБА_11 ..
Висновком експерта №60 (т.с.1 на а.с.53-60) встановлено у потерпілої ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5 ребер справа по правій середньо-ключичній лінії (прямий тип), переломи 5-8 ребер зліва по лініях від передньо-пахвинної до задньо-пахвинної (непрямий тип), крововилив в міжреберні м`язи та пристінну пліву в ділянках всіх вище перерахованих переломів ребер, легкі тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого зап`ястя, задньої поверхні лівого зап`ястя, ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани 10-го міжребер`я по лівій середньо- пахвинній лінії, тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої здухвинної ділянки черевної стінки з проникненням в ліву плевральну порожнину та пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої долі лівої легені, тяжкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї, повного пересічення обох ключично-сосцеподібних м`язів справа та зліва з пошкодженням яремних вен та зовнішніх сонних артерій, повного пересічення на рівні з`єднання правого ріжка під`язикової кістки, неповного пересічення (насічки) верхнього правого ріжка щитоподібного хряща, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі і настання смерті потерпілої на місці події. Також при судово-їмунологічному дослідженні марлевого тампону з піхви покійної виявлено сперматозоїди.

Висновком експерта № 622 (т.с.1 а.с.83-87) встановлено, що до ключової шпарини від вхідних дверей за місцем проживання ОСОБА_11 в с. Ломачинці, Сокирянського району, та наданого на дослідженні циліндрового механізму вводився сторонній предмет, внаслідок чого на верхніх частинах робочих штифтів були утворені лінійні та хвилясті подряпини та дані пошкодження відповідно до висновку експерта № 0236, т.с.3 а.с.83-85 не могли бути утворені ключем.

Висновком експерта №59 від 22 квітня 2008 року (т.с.1 а.с.107-108) встановлено, що кров трупа ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А згідно ізосерологічної системи АВО. В піднігтьовому вмісті ОСОБА_8 знайдено епітеліальні клітини, невелика кількість яких на лівій руці має травматичне походження, а присутність домішок клітин від особи з В (111) групою крові, в тому числі від ОСОБА_11 не виключається.

Висновком експерта №567 (т.с.1 а.с.130-135) встановлено, що для геномної дактилоскопії відібрані кров від трупа ОСОБА_11 висушена на марлевому об`єкті №1, тампон з піхви від трупа ОСОБА_11 об`єкт №3 та проведеним аналізом встановлено, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК крові на марлі від трупа ОСОБА_11 (об`єкт «1») виявлені алелі за локусами: D8S1179 - 09,13; D21S11 - 29,30; D7S820 - 8.2,12; CSF1PO 11-12;D3S1358 - 15,17.2; ТН01 - 07,09; D13S317 - 12,14; D16S539 11,13; 2S1338 17,23; D19S433 - 14,15.2; VWA - 15.2,18; ТРОХ - 11,11; D18S51-11.2,19; AMEL-X,X; D5S818- 12,12; FGA-24,25.
Молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної з тампону з піхви від трупа ОСОБА_11 , (об`єкт «3») виявлені алелі за локусами: D8S1 179 - 09,13,15; D21S1 1. 28,29,30; D7S820 [8.2,9.2,12; CSF1PO - 11,12; D3S1358 - 14,15,15.2,17.2; ТН01 06,07,09;DІЗ S317 - 08,12,14; D16S539 - 10,1 1,13; D2S1338 - 17,21,23,24; D19S433 [13.2,14,15.2; VWA - 15.2,17,18; ТРОХ -08,11; D18S51 - 11.2,16,19; AM EL - Х.У; D5S818 І 1,12; FGA - 20,22,24,25.
Висновком комісійної судово-медичної експертизи №163 від 26 жовтня 2010 року (т.с.3 а.с.43-54) встановлено, що при обстеженні трупа потерпілої ОСОБА_11 були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого зап`ястя, задньої поверхні лівого зап`ястя, ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани 10-го міжребер`я по лівій середньо- пахвинній лінії; середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5 ребер справа по правій середньо-ключичній лінії (прямий тип), переломів 5-8 ребер зліва по лініях від передньо-пахвинної до задньо-пахвинної (непрямий тип), крововиливів в міжреберні м`язи та пристінну пліву в ділянках всіх вище перерахованих переломів ребер; тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої здухвинної ділянки черевної стінки з проникненням в ліву плевральну порожнину та пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої долі лівої легені, тяжкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї, повного пересічення обох ключично-сосцеподібних м`язів справа та зліва з пошкодженням яремних вен та зовнішніх сонних артерій, повного пересічення на рівні з`єднання правого ріжка під`язикової кістки, неповного пересічення (насічки) верхнього правого ріжка щитоподібного хряща, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі і настання смерті потерпілої на місці події і дані тілесні ушкодження з ознакою «небезпека для життя», перебувають у безпосередньому зв`язку з фактом настання смерті.
З план-схеми розташування будинку потерпілої ОСОБА_11 (т.с.5 а.с.91) та схеми розташування будинку потерпілої та будинку, де станом на 13.04.2008 року проживав ОСОБА_8 встановлено, що будинок ОСОБА_11 та ОСОБА_8 розташовані один навпроти одного та їх розділяє АДРЕСА_2 . Будинок свідка ОСОБА_21 знаходиться по АДРЕСА_3 .
Висновком експертів №917 від 15.09.2010 року (т.с.3 а.с.66-72) встановлено, що при судово-їмунологічному дослідженні марлевого тампону з піхви покійної виявлено сперматозоїди, які можуть походити від невідомої особи чоловічої статі.

З карти обстеження та медичного огляду №116/11 в т.с.8 а.с.185 вбачається, що група крові ОСОБА_8 відноситься до першої групи позитивної.
Висновком експерта №71 від 22 квітня 2019 року встановлено, що кров ОСОБА_8 відноситься до групи О(1) з ізогемаглютинінами анти А та анті В, та виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_8 міг походити від любої особи, що містить його в своїй крові як від самого ОСОБА_8 та від трупа ОСОБА_11 (т.с.8 а.с.207).
Висновком експерта №70 від 22 квітня 2019 року кров ОСОБА_11 відноситься до групи В(111) з ізогемаглютинінами анти А ізосерологічної системи АВО, та виявлений антиген В та Р(О) ізосерологічної системи АВО в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_11 міг походити за рахунок клітини її власного нігтьового ложе. Антиген Р(О) може бути присутнім в її крові в якості супутнього, але враховуючи травматичний характер клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки, міг бути перенесений ззовні за рахунок клітин від особи О(1) групою крові, в даному випадку від ОСОБА_8 не виключається (т.с.8 а.с.209).
Висновками судової молекулярних-генетичних експертиз №793 від 20 березня 2019 року, №992 від 10 жовтня 2019 року встановлено, що генетичні ознаки клітин сперматозоїдів, виявлених у піхвовому вмісті трупа ОСОБА_11 (об`єкт №2 у висновку експерта Одеського ОБ СМЕ від 17 грудня 2010 року №917) є змішаними, належать більше ніж одній особі містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 та зразка букального епітелію ОСОБА_8 (т.с.8 а.с.161-170, 244-252)..
Висновком науково-дослідного центру №992 від 10.10.2019 року (т.с.8 а.с.244-252) встановлено, що генетичні ознаки клітин та сперматозоїдів, виявлених у піхвового вмісту трупа ОСОБА_11 є змішаними , належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 та зразка букального епітелію ОСОБА_8 ..
Висновком експерта №1611 від 21 листопада 2019 року встановлено, що кров ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти А та анті В. (т.с.8 а.с.299-300).
Висновком судової молекулярної-генетичної експертизи №1202 від 19 березня 2019 року встановлено, що генетичні ознаки слідів сперми та піхвового вмісту трупа ОСОБА_11 (об`єкт № 2 у висновку експерта Одеського ОБ СМЕ від 17.12.2010 № 917) є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 (обєкт№1 у висновку експерта Одеського ОБ СМЕ від 17 грудня 2010 року №917) та зразків крові (об`єкт №1) і букального епітелію (об`єкт №1 у висновку експерта Винницького НДКЕКЦ МВС від 10.10.2019 року №992) ОСОБА_8 (т.с.8 а.с.359-369).
Висновком судово-психіатричної експертизи №495 від 05 листопада 2019 року (т.с.8 а.с.281-282) встановлено, що на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, та на даний час ОСОБА_8 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності не виявляє, може віддавати звіт своїм діям та керувати ними.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, що не дає суду можливість переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень передбачених п.10 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.152 КК України.
До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 18-19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" слідує, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини обвинувальним вироком суду.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, що узгоджується з практикою ЄСПЛ в справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості» вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений послідовно заперечував вчинення ним інкримінованих злочинів передбачених п.10 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.152 КК України.

Суд вважає, що в ході судового розгляду справи по суті, стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів, саме наявності факту зґвалтування та вбивства ОСОБА_8 потерпілої ОСОБА_11 за нище зазначених обставин, а саме: «13.04.2008 року у період часу з 01-ої до 03-ої години, ОСОБА_8 прийшов до помешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, де з метою вступу з нею у статеві зносини природним способом, долаючи опір потерпілої, завдав їй удар кулаком руки в область обличчя, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції кута нижньої щелепи. У результаті зазначеного удару потерпіла ОСОБА_11 впала горілиць на підлогу у коридорі свого помешкання. В подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, навалився зверху на неї та насильно утримуючи потерпілу за руки і притискаючи її до підлоги, вступив з нею, проти її волі, у статеві зносини природним способом, вчинивши вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_11 своїми геніталіями. У результаті насильного утримання потерпілої за руки та в результаті насильницького статевого акту, у ході якого ОСОБА_8 вагою свого тіла притискав потерпілу до підлоги, він спричинив їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5 ребер справа по правій середньо-ключичній лінії (прямий тип), переломів 5-8 ребер зліва по лініях від передньо-пахвинної до задньо-пахвинної (непрямий тип), крововиливів в міжреберні м`язи та пристінну пліву в ділянках всіх вище перерахованих переломів ребер, а крім того спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого зап`ястя, задньої поверхні лівого зап`ястя. Одразу, після вчинення цих злочинних дій, ОСОБА_8 , продовжуючи застосовувати фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_11 , з метою протиправного позбавлення життя останньої, діючи умисно, почав завдавати їй удари колюче-ріжучим предметом по типу «ножа», зокрема, завдав один удар в область тулуба, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани 10-го міжребер`я по лівій середньо- пахвинній лінії, завдав ще один удар в область черевної порожнини, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої здухвинної ділянки черевної стінки з проникненням в ліву плевральну порожнину та пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої долі лівої легені, завдав удар в область шиї, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді садна лівої бокової поверхні шиї, та наприкінці, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зазначеним колючо-ріжучим предметом перерізав шию потерпілій в передній її частині, чим спричинив ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї, повного пересічення обох ключично-сосцеподібних м`язів справа та зліва з пошкодженням яремних вен та зовнішніх сонних артерій, повного пересічення на рівні з`єднання правого ріжка під`язикової кістки, неповного пересічення (насічки) верхнього правого ріжка щитоподібного хряща, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі і настання смерті потерпілої на місці події. Смерть ОСОБА_11 настала від прижиттєво отриманої проникаючої різаної рани шиї з пошкодженням горлянки та зовнішніх сонних артерій, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі. Після вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця його вчинення втік. Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.152 КК України та п.10 ч.2 ст.115КК України, тобто зґвалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки та умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), поєднане із зґвалтуванням».

Зокрема, єдиним доказом на який посилається сторона обвинувачення як на факт вчинення зґвалтування потерпілої є висновок судово-медичної експертизи №60 т.с.1 а.с.53-60 який начепто підтверджує обставину проведення з потерпілою насильницького статевого акту.

В свою чергу допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , дав покази про те, що з наявних тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_11 у виді синців в ділянці зап`ястя та переломів ребер допускається, що вони могли виникнути під час насильницького статевого акту.
Оцінюючи у сукупності всі зібрані докази суд приходить до висновку, що факту зґвалтування 13.04.2008 року потерпілої ОСОБА_11 встановлено не було.
Зокрема висновком експерта №60 (т.с.1 а.с.53-60) в цій частині було перевищено свої повноваження щодо визначення саме насильницького статевого акту, оскільки це поняття не медичне, а юридичне, та входить до компетенції, слідчого, прокурора, суду. Вищевказані тілесні ушкодження могли також виникнути і в процесі вбивства потерпілої.
Сам факт наявності сперматозоїдів в піхві потерпілої не може свідчити про наявність саме насильницького статевому акту, а лише свідчить про статевий акт, який в свою чергу визнається обвинуваченим та об`єктивно підтверджений висновками експертів №992 від 10.10.2019 року (т.с.8 а.с.244-252) та №1202 від 19 березня 2019 року (т.с.8 а.с.359-369).
Прокурором не було спростовано жодними доказами того факту, що обвинувачений міг мати з потерпілою добровільний статевий зв`язок 12 квітня 2008 року, приблизно о 21.00 годині. Також, не було надано будь-яких підтверджень того, що саме в цей час ОСОБА_8 перебував у іншому місці, а тому цей сумнів суд тлумачить на користь обвинуваченого та вважає, що сперматозоїди ОСОБА_8 потрапили до піхви потерпілої ОСОБА_11 , приблизно о 21 годині 12 квітня 2008 року, тобто задовго до настання її смерті.
Крім того, не було спростовано належними та допустимими доказами твердження обвинуваченого про його тривалі статеві зв`язки з потерпілою.
Так, з показів свідка ОСОБА_12 , яка є сестрою обвинуваченого, також встановлено, що її брат мав тривалі інтимні зв`язки з ОСОБА_11 .
Посилання прокурора на те, що не можна довіряти показам даного свідка, оскільки він є родичем обвинуваченого, суд відхиляє, так як вони жодним чином не спростовані іншими доказами сторони обвинувачення а також узгоджуються з показами самого ОСОБА_8 ..
Виходячи з виявлених тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, які встановлені висновками судово-медичних експертиз наявних в матеріалах кримінального провадження, суд не вбачає характерних саме для насильницького статевого акту ушкоджень, а саме: розриви, тріщини зовнішні та внутрішні у піхві і на зовні, у місці входу в піхву, відсутні крововиливи у піхві або навколо піхви, на внутрішніх поверхнях обох стегон і на сідницях відсутні синці та садна. На думку експерта ОСОБА_19 , потерпіла насильно утримувалась, а тому її тіло мало перебувати в напруженому стані і відповідно вхід до піхви мав бути спазмований і при насильницькому акті мав би призвести до розривів.
В свою чергу описом проведеного огляду тіла потерпілої а саме, в частині зовнішніх статевих органів та внутрішніх поверхнях обох стегон жодних пошкоджень також не виявлено.
Крім того, протоколом огляду місця події (т.с.1 а.с.14-31) та фото таблицею до нього не встановлено порушення звичайної обстановки в кімнаті житлового будинку потерпілої, яке би свідчило про насильницький статевий акт.
Крім того, посилання сторони обвинувачення та потерпілої на брехливість показів ОСОБА_8 в частині необізнаності про анатомічні особливості тіла покійної, а саме наявності опухлості в правій частині живота, спростовується висновками судово-медичних експертиз №60 (т.с.1 а.с.53-60), №163 (т.с.3 а.с.43-54), якими не встановлено будь яких невластивих фізіологічних утворень на тілі ОСОБА_11 , при її огляді.
Відсутність в судово-медичній науці методології визначення часу перебування сперматозоїдів в тілі жінки, суд не може взяти за основу для спростування позиції ОСОБА_8 , щодо часу добровільного статевого акту який відбувся набагато раніше встановленого часу смерті ОСОБА_11 ..
Таким чином, підсумовуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності, суд вважає не доведеною подію насильницького статевого акту (зґвалтування), а тому ОСОБА_8 по ч.4 ст.152 КК України слід виправдати за відсутністю події кримінального правопорушення.
Щодо обвинувачення ОСОБА_8 за п.10 ч.2 ст.115 КК України, то суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до протоколу огляду місця події та висновків судово-медичних експертиз 13 квітня 2008 року в АДРЕСА_2 було вчинено вбивство ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Разом з тим, органом досудового слідства не доведено належними та допустимими доказами, якими він обґрунтовує вчинення саме ОСОБА_8 кримінального правопорушення умисного вбивства потерпілої ОСОБА_11 , виходячи з наступного.
Так, в підтвердження вини обвинуваченого відсутні показання свідків-очевидців, а тому посилання прокурора на показання непрямих свідків жодним чином не доводить вини обвинуваченого.
Зокрема, з показів свідка ОСОБА_13 було встановлено, що в ніч з 12 на 13 квітня 2008 року він разом з ОСОБА_16 о першій годині ночі повернулися додому. Останній пішов в напрямку свого будинку, а він зайшов додому. Що відбувалося далі йому не відомо.
З показів свідка ОСОБА_14 судом встановлено лише те, що він перебував у барі в с. Ломачинці Сокирянського району в ніч з 12 на 13 квітня 2008 року де також відпочивали ОСОБА_13 та ОСОБА_8 ..
Посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 дав неправдиві свідчення про те, що вказаний свідок привозив його додому, ніяким чином не впливає на доведеність вини та на безпосередність доведення тих обставин, які підлягають доказуванню за вказаною статтею.
Покази свідка ОСОБА_18 , яка є матір`ю обвинуваченого, та покази обвинуваченого ОСОБА_8 в частині того, що він повернувся вночі біля 01.00 години 13 квітня 2008 року додому, після чого разом з матір`ю повечеряв, а також про те, що вони спілкувалися між собою про різне приблизно до 03.00 04.00 години, а в подальшому лягли спати, не спростовані стороною обвинувачення.
Органом досудового слідства та прокурором під час судового слідства жодними доказами не було спростовано дані обставини.
Посилання сторони обвинувачення на те, що свідок являється близьким родичем обвинуваченого, а тому надає неправдиві покази має бути доведено іншими доказами. Сам факт внесення до ЄРДР 05.02.2021 року відомостей за ст..384 ч.2 КК України щодо даного свідка за дачу завідомо неправдивих показань не свідчить про брехливість його показань до винесення обвинувального вироку судом.
Показання потерпілої ОСОБА_7 стосуються обставин, які характеризують як особу матері потерпілої, так і особу обвинуваченого. Щодо обставин скоєння злочину, то її особисто жодна інформація відома не була, оскільки вона на цей час перебувала на навчання в м. Чернівці.
Висловлена нею версія про те, що обвинувачений на період вбивства її матері зустрічався з іншою дівчиною, з якою мав статеві зносини, ніяким чином не було підтверджена та не носить ніякої доказового значення щодо доведення вини ОСОБА_8 ..
Щодо висновку експертизи №70 від 22 квітня 2019 року в частині того, що в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_11 виявлено клітини її власного нігтьового ложе, а також клітини травматичного походження, які можуть походити від особи з групою крові О(1), яка співпадає з групою крові ОСОБА_8 , то дана обставина свідчить лише про те, що даний злочин могла вчинити особа з такою ж групою крові, та жодним чином прямо не вказує на доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вбивства.
Сам факт перебування ОСОБА_8 в ніч з 12 на 13 квітня 2008 року неподалік місця вчинення злочину і встановлення обставин наявності у нього статевого зв`язку із потерпілою за декілька годин до вбивства, за відсутності інших допустимих та належних доказів доведеності вчинення ним інкримінованого йому злочину, суд не може тлумачити як єдиний доказ в обґрунтуванні його вини в скоєні вбивства ОСОБА_22 ..
Крім того, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_8 за п.10 ч.2 ст.115 КК України було побудовано на припущеннях, без наявності достатньої кількості не спростованих доказів, які з достовірністю свідчили би про його винуватість в скоєні даного злочину поза розумним сумнівом, що в силу ч.3 ст.373 КПК України не може бути покладено в основу обвинувального вироку суду.
Таким чином, відсутність знаряддя вчинення злочину, відсутність відбитків пальців рук та слідів взуття належних ОСОБА_8 на місці скоєння злочину, відсутність речей обвинуваченого, в яких він міг перебувати під час скоєння вбивства, недоведеність мотиву вчинення вбивства, також вносить розумний сумнів в доведеності вини ОСОБА_8 , а тому суд вважає, що його слід виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини в скоєні злочину передбаченого п.10 ч.2 ст.115 КК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази для доведення винуватості обвинуваченого, а судом вичерпані можливості їх отримання, що не дає суду можливість переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.152 КК України та п.10 ч.2 ст.115 КК України.
На підставі ч.1 ст.357 КПК України, суд вважає за необхідним звільнити обвинуваченого з під варти в залі судового засідання у зв`язку з його виправданням.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

За ч.4 ст.152 КК України ОСОБА_8 визнати невинуватим та по суду виправдати у зв`язку із відсутністю події злочину.

За п. 10 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_8 визнати невинуватим та по суду виправдати у зв`язку із недоведеністю вини в скоєнні злочину.

Міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою засудженому ОСОБА_8 скасувати та негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Новоселицький районний суд, а виправданим - в цей же строк з дня вручення копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2