Справа № 134/421/21
УХВАЛА
про арешт майна

04 березня 2021 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000048 від 03 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.
Вказав, що ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , намагалася збути психотропну речовину та наркотичний засіб у висушеному стані, шляхом закладки під лавкою на території кафе - бару "SV", який розташований за адресою :вулиця Лесі Українки, 13а, с. Городківка, Тульчинського району, Вінницької області, для засуджених осіб ,які відбувають покарання у Крижопільському ВЦ № 113.
За даним фактом розпочате досудове розслідування, відомості про яке внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 03.03.2021 за ознаками кримінального право порушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України
03.03.2021 о 16:03 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України
Як пояснила ОСОБА_4 , вказані наркотичні речовини та засоби вона мала на меті збути своєму знайомому ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Крижопільському ВЦ № 113, шляхом закладки на території кафе-Бару «SV». Також остання вказала, що підтримувала із О.Перетяжком зв`язок по мобільному телефоні.
03.03.2021 року в період часу з 17:50 год. по 18:05 год. в приміщенні кабінету № 5 Крижопільського ВЦ № 113, який розташований за адресою: Вінницька область Тульчинський район с. Городківка вул. Благовіщенська 106 за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був проведений огляд місця події в ході якого учасник огляду, засуджений ОСОБА_6 добровільно видав власний мобільний телефон марки Xiaomi моделі: М1805D19G з мобільними номерами в ньому НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ІМЕІ: НОМЕР_3 та ІМЕІ НОМЕР_4 . В ході огляду вказаний мобільний телефон було вилучено в спец пакет НПУ № SUD 1142450 для проведення експертиз та слідчих дій оскільки наявна інформація, що по вказаному мобільному телефоні здійснювались повідомлення про збут наркотичної речовини та психотропної речовини та на ньому можуть міститися смс повідомлення та телефонні дзвінки від ОСОБА_4 , про збут наркотичної та психотропної речовини.
Окрім того 03.03.2021 року в період часу з 18:10 год. по 18:20 год. в приміщенні кабінету № 5 Крижопільського ВЦ № 113, який розташований за адресою: Вінницька область Тульчинський район с. Городківка вул. Благовіщенська 106 за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був проведений огляд місця події в ході якого учасник огляду, засуджений ОСОБА_7 добровільно видав власний мобільний телефон марки VIAAN моделі: НОМЕР_5 з мобільними номерами в ньому НОМЕР_6 та НОМЕР_7 . В ході огляду вказаний мобільний телефон було вилучено в спец пакет НПУ № SUD 1142455 для проведення експертиз та слідчих дій оскільки наявна інформація, що по вказаному мобільному телефоні здійснювались повідомлення про збут наркотичної речовини та психотропної речовини та на ньому можуть міститися смс повідомлення та телефонні дзвінки від ОСОБА_4 , про збут наркотичної та психотропної речовини.
Вилучені мобільні телефони відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України являються тимчасово вилученим майном та згідно положень чинного КПК необхідно обмежити засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 в їхньому користуванні даними мобільними телефонами шляхом арешту, так як за допомогою ІМЕІ та мобільних номерів, а також самої пам`яті мобільних телефонів, флеш носів в мобільних телефонах, можна встановити час та період спілкування між ОСОБА_4 та засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 307 КК України, а саме збут наркотчиної речовини та психотропних засобів на території Крижопільського ВЦ №113.
03.03.2021 вище вказані мобільні телефони постановою визнані речовими доказами в рамках вище вказаного кримінального провадження.
Необхідність арешту на вище вказане майно, обґрунтована тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, та вони можуть бути реалізовані, знищені, або в інший спосіб знищено ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно них, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт.
В судове засідання слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі, є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт з застосуванням заборони володіння, користування розпорядження, на мобільний телефон марки Xiaomi моделі: М1805D19G з мобільними номерами в ньому НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ІМЕІ: НОМЕР_3 та ІМЕІ НОМЕР_4 , який належить засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ймовірно наявна інформація, про збут наркотичної речовини та психотропної речовини засудженим Крижопільського ВЦ № 113, та після проведення всіх необхідних слідчих дій здати до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Накласти арешт з застосуванням заборони володіння, користування розпорядження, на мобільний телефон марки VIAAN моделі: НОМЕР_5 з мобільними номерами в ньому НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , який належить засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому ймовірно наявна інформація, про збут наркотичної речовини та психотропної речовини засудженим Крижопільського ВЦ № 113, та після проведення всіх необхідних слідчих дій здати до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя