Справа № 206/953/21
Провадження № 1-в/206/79/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_5

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в режимі відеоконференції, письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про заміну примусових заходів медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний нагляд стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ
10.03.2021 заявник звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з письмовою заявою про зміну примусових заходів медичного характеру із посиленого нагляду та звичайний нагляд стосовно ОСОБА_6 .

Представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити письмову заяву та зазначив, що з 2019 року стан хворого значно покращився, у хворого з`явилася критика, розуміння, що відбувається. При звичайному нагляді зміниться режим охорони, буде більше вільного часу, медикаментозне лікування не зміниться.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву лікаря, просив її задовольнити.

Особа, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_6 зазначив, що вчинив злочин у стані алкогольного делірія, в нього були голоса в голові в тому стані. Зараз він приймає ліки, стан покращився.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 категорично заперечував проти задоволення даної письмової заяви КП «ДБКЛПД» ДОР та вважав заяву передчасною, оскільки тяжкий злочин з особовою жорстокістю вчинено у відношенні співмешканки ОСОБА_6 , тобто він з нею проживав та наразі його стан не може свідчити, що він раптово не вчинить знову суспільно-небезпечне діяння.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що заява КП «ДБКЛПД» ДОР не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно копії ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2018 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом. Також, судом було встановлено, що ОСОБА_6 09.10.2017 приблизно о 20.00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем свого мешкання, безпричинно наніс не менше 42 ударів ножем в область грудної клітини, шиї, голови, нижніх та верхніх кінцівок потерпілій ОСОБА_7 , з якою співмешкав (а.с. 5-7).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2020 продовжено ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення із посиленим наглядом, строком до 6 (шести) місяців (а.с. 8).

Статтею 92 КК України визначено поняття та мету примусових заходів медичного характеру, так примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.

В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 39 від 02.03.2021 вказано, що за час перебування у стаціонарі психічний стан ОСОБА_6 покращився та залишається стабільним достатньо тривалий час, що виражається у спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресії та продуктивної психопатологічної симптоматики. Висловлює жаль з приводу скоєного, будує реальні плани на майбутнє. Застосування примусових заходів з посиленим наглядом не потребує. Комісією лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 доцільно змінити примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний нагляд.

Проте, як з пояснень лікаря та ОСОБА_6 в судовому засіданні так і з висновку не вбачається достатніх та обґрунтованих підстав вважати, що психічний стан ОСОБА_6 покращився і він не представляє небезпеку для себе та оточуючих та не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом.

Слід також зазначити, що відносно ОСОБА_6 29.09.2020 також було проведено комісію щодо визначення психічного стану здоров`я останнього. Згідно висновку № 153 від 29.09.2020, ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. Так, у пункті 27 вказаного висновку комісії № 153 від 29.09.2020 зазначено, що за час перебування у стаціонарі психічний стан ОСОБА_6 дещо покращився: продуктивна психосимптоматика без загострень, має місце емоційно-вольове зниження, формальні розлади мислення ендогенного спектру, хворий залишається замкненим, аутичним, нездатним до протидії негативному впливу середовища. Потребує подальшого лікування у закладі з посиленим наглядом.

У вказаному висновку від 29.09.2020 взагалі не зазначено, з якого саме періоду відбувається покращення в психічному стані пацієнта ОСОБА_6 та відбувається позитивна динаміка.

При цьому, в пункті № 24 висновку комісії лікарів № 39 від 02.03.2021 зазначено, що за час перебування у стаціонарі психічний стан хворого носив нестабільний характер, хворий виказує маячні ідеї відносин, переслідування, виявляв слухові омани сприйняття імперативного характеру.

Тобто, висновок № 153 від 29.09.2020 та висновок № 39 від 02.03.2021 щодо результатів обстеження психічного стану пацієнта ОСОБА_6 суперечать один одному.

При цьому, лікар-психіатр в судовому засіданні підтвердив, що психічний стан ОСОБА_6 покращився, проте, суд не може погодитись із такою думкою лікаря-психіатра, так як психічний стан здоров`я ОСОБА_6 хоча і покращився, згідно останнього висновку, таке покращення не є тривалим та таким, що могло б свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, враховуючи ступінь його суспільно-небезпечного діяння та умови, за яких ці дії ОСОБА_6 були вчинені.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Отже, вирішуючи питання про зміну примусових заходів медичного характеру, саме на суд покладено обов`язок запобігти вчиненню зазначеною особою нових суспільно-небезпечних діянь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Гюльфуччі проти Франції» (заява № 31038/12) зазначив, що особа не може бути позбавлена його або її свободи на підставі психічного розладу, окрім випадків, коли було достовірно продемонстровано, що він або вона мали психічні розлади, а психічний розлад був такого типу або рівня, який забезпечує примусове ув`язнення, а продовження ув`язнення не виходить за межі продовження існування розладу.

Таким чином, враховуючи значну підвищену суспільну небезпеку вчиненого діяння останнім, виходячи з вимог ст. 92 КК України, щодо обов`язкового лікування особи з метою запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь, діагноза ОСОБА_6 шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний сииндром , суд приходить до обґрунтованого висновку, що достатніх законних та обґрунтованих підстав для задоволення заяви КП «ДБКЛПД» ДОР на даний час не має, тобто є передчасним.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що є всі підстави для продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, однак враховуючи положення ст. 26 КПК України, суд вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, а тому у задоволенні заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про заміну примусових заходів медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний нагляд стосовно ОСОБА_6 необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні письмової заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про заміну примусових заходів медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний нагляд стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1