Справа № 152/605/20
Провадження №11-кп/801/371/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000160 від19.04.2020 за апеляційною скаргою прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.12.2020, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового кримінального правопорушення.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 протягом встановленого судом іспитового строку у три роки обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишено попередній цілодобовий домашній арешт.
Прийнято відмову потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від цивільного позову до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 19.04.2020 о 20 годині 39 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним легковим автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , рухався по вулиці Героїв Майдану у м. Шаргород Вінницької області в напрямку виїзду з міста зі швидкістю руху, яка перевищувала дозволену. В районі будинку № 296, здійснивши обгін попутного транспортного засобу, не повернувся на належну у його напрямку смугу руху, маючи об`єктивну можливість виявити зустрічний транспортний засіб, продовжив рух зустрічною смугою руху та допустив зіткнення з мопедом «DEFIANT» під керуванням ОСОБА_12 , що рухався у зустрічному напрямку із увімкненим світлом передньої фари.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, закритої тупої травми грудей, перелому хребта на рівні між 6 та 7 шийними хребцями з розривом зв`язкового апарату хребта на цьому рівні по передній поверхні; перелому кісток тазового кільця, відкритого уламкового перелому лівого стегна у верхній третині, відкритого внутрішньо-суглобового перелому в лівому гомілково-ступеневому суглобі, відкритого уламкового перелому в середній третині кісток лівої гомілки; множинних саден на тулубі та кінцівках, рваних ран на правій гомілці. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження та стоять в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_12 настала на місці події внаслідок отриманої сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком.
Своїми діями ОСОБА_7 порушив пункти 2.9 (а), 11.1, 11.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.11.1 та 11.3 ПДР України знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не погодилась з вироком суду та подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.12.2020 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначити про зарахування ОСОБА_7 попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України та доведеність вини останнього прокурором не оспорюється.
При цьому прокурор вважає вирок суду щодо ОСОБА_7 незаконним, таким, що підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України.
Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
19.04.2020 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2020 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.06.2020 запобіжний захід продовжено на 60 днів. 12.08.2020 ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 утримувався під вартою в період з 19.04.2020 по 12.08.2020.
Суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, не застосував вимоги ч. 5 ст. 72 КК України та не зарахував ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Враховуючи, що при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_7 суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував ч. 5 ст. 72 КК України, вирок підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.12.2020 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України змінити.
В резолютивній частині вироку зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 19.04.2020 по 12.08.2020 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3