ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1079/21 Справа № 215/1268/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 рокубуло продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 до 16 квітня 2021 року включно.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується в тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, є раніше судимим за аналогічний злочин та корисливий злочин, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, засобів для існування не має, тому є ризик повторного вчинення ним злочину.

Суд першої інстанції зазначив, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення, унеможливлює обрання судом більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки зі своїм братом, який зобов`язується забезпечувати його всім необхідним на період домашнього арешту.

Зазначив, що має цивільну дружину та спільну з нею дитину.

Вказав, що за шестирічний період перебування на волі, він проходив службу в Збройних силах України, як по мобілізації, так і за контрактом, отримав звання учасника бойових дій, має відзнаки та позитивні характеристики.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден із вищезазначених учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 , він може вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованим і реально існує.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 є раніше судимим за вчинення аналогічного та корисливого злочину, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, тобто він є особою, схильною до скоєння кримінальних правопорушень, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого стосовно того, що він має постійне місце проживання, має на утриманні цивільну дружину та спільну з нею дитину, проходив службу в Збройних силах України, де характеризувався позитивно, оскільки наявність та міцність вказаних соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4