Справа № 559/756/21
Провадження № 1-кп/559/172/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 01.03.2021 близько 09 години 00 хвилин перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, без дозволу та відома власника ОСОБА_7 , умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав належний останньому фен для волосся марки «Рhilips» модель «Drу Саrе НР 8230» вартістю 609,90 грн., який знаходився на тумбі однієї з кімнат будинку, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 609,90 грн. Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, ОСОБА_4 07.03.2021 близько 09 години 00 хвилин перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, без дозволу та відома власника ОСОБА_5 , умисно, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належні останньому набір інструментів марки «WMC TООLS» на 34 елементи вартістю 973,80 грн., та набір інструментів марки «ТОР ТООLS» на 53 елементи вартістю 701,25 грн., які знаходилися в відчиненому багажному відділенні автомобіля марки «Меrсеdеs-Веnz Е220», який перебував у гаражному приміщенні будинку, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1675,05 грн. Окрім цього, ОСОБА_4 17.03.2021 близько 09 години 00 хвилин перебуваючи поблизу господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, без дозволу та відома власника ОСОБА_6 , умисно, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав належну останньому чавунну батарею опалення, яка знаходилися біля воріт будинку по АДРЕСА_2 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 446 гривні 40 копійок. Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення, укладену з потерпілими.

Потерпілі в підготовчому судовому засіданні також наполягали на затвердженні угоди про примирення, укладеної ними з обвинуваченим.

Прокурор зазначив, що не вбачає перешкод для затвердження судом цієї угоди.

Судом встановлено, що 31 березня 2021 року під час досудового розслідування у м.Дубно між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України була укладена угода про примирення, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень; сторони погодилися на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі та ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання до відбування у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підстав ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, та на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України поклавши на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також наслідки її невиконання.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування потерпілі та підозрюваний уклали угоду про примирення, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ст. 474 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та в кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення в кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься відповідно до кримінального проступку та злочину невеликої тяжкості.

Під час підготовчого судового засідання судом було з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 , що він повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид і міру покарання, яке буде призначене йому в разі затвердження угоди судом, і на яке він погодився; наслідки невиконання угоди.

Також, під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано в потерпілих і обвинуваченого, що вони повністю розуміють наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, згодні на покарання, яке буде призначене обвинуваченому в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

За таких обставин, суд вважає, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на понесені за залучення експертів в розмірі 1961 грн. 40 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд

ухвалив:
затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2021 року в місті Дубно між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні:

- кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання до відбування у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підстав ст.75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (одни) рік, поклавши на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів у розмірі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривні 40 копійок на користь держави.

Речові докази: фен для волосся марки «Рhilips» модель «Drу Саrе НР 8230», набір інструментів марки «WMC TООLS» на 34 елементи та набір інструментів марки «ТОР ТООLS» на 53 елементи залишити в користуванні власника ОСОБА_5 згідно збережної розписки; чавунну батарею опалення залишити в користуванні власника ОСОБА_6 згідно збережної розписки.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1