В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001112 від 09 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який виховується в повній родині, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2019 року близько 02 години 10 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , який за вчинення цього кримінального правопорушення засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року, із застосуванням ст. 70 ч.4 та ст. 72 КК України, на 6 років позбавлення волі, перебували біля буд. АДРЕСА_2 , де звернули увагу на припаркований автомобіль марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .
У цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на спільне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, розподіливши заздалегідь ролі, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підійшли до автомобіля, впевнившись у тому, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_7 залишився неподалік автомобіля, щоб спостерігати за навколишньою обстановкою з метою інформування у разі виникнення перешкод, а ОСОБА_3 підняв з землі камінь, яким розбив заднє скло багажного відділення автомобіля, та проник до його салону, звідки разом з ОСОБА_7 таємно викрали пластиковий автомобільний багажник марки «Thule», вартістю 3000 гривень, та пластиковий ящик з інструментами на загальну вартістю 1000 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень.
Крім того, 04 жовтня 2019 року близько 12 години 50 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перебували за адресою: АДРЕСА_3 .
У цей час у ОСОБА_3 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з однієї з квартир.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, заздалегідь розподіливши ролі, скористалися тим, що двері, які ведуть з вулиці до під`їзду вище зазначеного будинку, не закриті на кодовий замок, зайшли до середини під`їзду та, перебуваючи на першому поверсі, навмання обрали предметом кримінального правопорушення квартиру під номером 27.
Підійшовши до дверей квартири, впевнившись у тому, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_3 слідкував за навколишньою обстановкою, з метою попередження та прикривав вічко дверей квартири, розташованої навпроти, а особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою відмички відкрила врізаний замок вхідних дверей. Після цього, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, незаконно проникли до приміщення квартири під номером АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 .
Перебуваючи у квартирі, ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, взяли майно, яке вважали найбільш цінним, та яким можливо розпорядитися, а саме: монети радянських часів, старовинні монети, та монети інших держав в кількості 57 шт., на загальну заявлену суму 1000 гривень; біжутерію, намиста з каміння, заявленою вартістю 1000 гривень; газовий балончик «Терен-1», який для потерпілої матеріальної цінності не становить; грошові кошти, а саме монети номіналом 1 та 2 гривні на загальну суму 379 грн; непрацюючі мобільні телефони в кількості 9 штук: телефон мобільний «Філіпс» кнопковий, мобільний телефон «Самсунг», мобільний телефон чорного кольору, мобільний телефон «Алкатель», мобільний телефон «Нокіа» білого кольору, мобільний телефон «Нокіа» зеленого кольору, мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, мобільний телефон «Самсунг» червоного кольору, мобільний телефон «Мейзу» золотистого кольору з розбитим дисплеєм, заявленою вартістю 1500 гривень; пляшку алкогольного напою «Маренго», ємністю 1 л., вартістю 150 гривень; два жіночих дезодоранти «Рексона», заявленою вартістю по 100 гривень кожен, а всього на 200 гривень; коробку із дрібними запасними частинами до годинників, заявленою вартістю 500 гривень; коробку з неробочими годинниками та запасними частинами до годинників, заявленою вартістю 500 гривень; музичну колонку чорно-синього кольору марки «БумБокс», вартістю 2000 гривень; щипці в коробці для завивки волосся «Промотек», вартістю 300 гривень; комплектуючі для мобільних телефонів, а саме: два блоки для зарядки мобільних телефонів, шнур ЮСБ білого кольору, 9 зарядних пристроїв, 12 зарядних кабелів, 7 зарядних пристроїв чорного кольору, 6 запчастин до мобільних телефонів, заявленою вартістю 300 гривень; поліетиленовий пакет коричневого кольору з монетами в кількості 172 штуки, загальною вартістю 200 гривень; пластикову банку з надписом «АМП», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить; модем «ІКСТОН», заявленою вартістю 100 гривень; МР3 плеєр чорного кольору, заявленою вартістю 50 гривень; тряпчану сумку через плече, синього кольору «під джинс», яка матеріальною цінності для потерпілої не становить; стрічки для вимірювання розміру одягу, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять; коробку червоного кольору з надписом «Дандж» з різними монетами Радянських часів, в загальній кількості 261 штука, заявленою вартістю 200 гривень. Після чого, ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, обравши в квартирі сумки, склали в них майно, та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8379 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальних актах, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, та пояснив суду, що він вчиняв крадіжку з автомобіля, де саме він розбив скло, та приймав участь у крадіжці квартири. У нього була погана компанія, він товаришував з раніше судимими особами з якими і вчиняв кримінальні правопорушення. Він щиро кається та просить суворо його не карати. Він постійно ввечері перебуває вдома, допомагає на роботі мамі та виконує обов`язки по господарству вдома. На даний час відносно нього розглядаються ще два кримінальних провадження у судах, однак вони не вирішні по суті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст. 349 КПК України роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , досудову доповідь про неповнолітнього обвинуваченого, тих, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Як вбачається з даних, що містяться:

- у висновку судово-психіатричної експертизи № 556 від 10 жовтня 2019 року: «на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , 2003 року народження (на період 9 лютого 2019 року) він виявляв ознаки легкої розумової відсталості з емоційно вольовими порушеннями (згідно з МКХ-10: F 70.1) і за своїм психічним станом в той період з часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 , виявляє ознаки легкої розумової відсталості з емоційно вольовими порушеннями (згідно з МКХ-10: F 70.1) і за своїм психічним станом на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознаки вищезазначеного психічного захворювання (згідно з наданими об`єктами експертизи) у ОСОБА_3 фіксуються з 2013 року. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- довідці Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 від 10 жовтня 2019 року № 061/203/06-38: « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 2003 р. з діагнозом: Легка розумова відсталість. F 70.0.»;

- у висновку досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого, наданого представником Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_10 : «Проаналізувавши наявну інформацію про обвинуваченого, характер правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, неявку для участі у складанні досудової доповіді, рівень ризику вчинення в майбутньому кримінального правопорушення визначений, як середній сектор ювенальної пробації м. Києва вважає, що у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, його виправлення без ізоляції від суспільства можливе тільки за умови здійснення психологічної роботи та вжиття соціально-виховних заходів, спрямованих на його виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень у майбутньому. За місцем проживання ОСОБА_3 створені належні соціально-побутові умови проживання, має повну сім`ю, де йому приділяють увагу та виховують, батьки є для нього авторитетом. Має проблеми зі здоров`ям, внаслідок чого перебуває на обліку у лікаря психіатра.»
Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб та своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальні правопорушення будучи неповнолітнім, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень його розвитку, те, що він посередньо характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, висновки досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого, надані представником Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , - суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкритті злочинів.
Обставин, які, відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75, 104 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 70 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.ст. 104, 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1