У Х В А Л А
Іменем України

27.04.2021 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер №448/239/21

провадження №1-кп/448/120/21

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000025 від 02 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхній Дорожів, Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
та обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 02.02.2021 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту слідує, що 31.12.2020 року, ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у соціальному гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою, звернувся із проханням до ОСОБА_5 , надати йому ноутбук марки «DELL», моделі «Іnspirion 15-3552» із зарядним пристроєм та сумкою торговельної марки «GRAND X» для нібито тимчасового користування.

Надалі, отримавши вищевказаний ноутбук, зарядний пристрій та сумку до нього, ОСОБА_3 , 09.01.2021 року продав усе ОСОБА_6 , мешканцю с.Вовчищовичі, Яворівського району, Львівської області, отримавши при цьому грошові кошти у сумі 1000 грн., котрими розпорядився на власний розсуд.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачений ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про закриття відносно нього кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.46 КК України.

Зазначив, що з потерпілою ОСОБА_5 , примирився, відшкодувавши їй при цьому заподіяну шкоду (матеріальну, моральну) в повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , підтримала подане обвинуваченим клопотання про звільнення такого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.46 КК України.

У вказаному клопотанні зазначила, що вони з обвинуваченим примирилися, жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру до такого вона немає.

Прокурорка ОСОБА_4 , не заперечила проти заявлених клопотань про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, зазначивши при цьому, що обвинувачений раніше не судимий, на підтвердження чого надала суду довідку (вимогу).

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали такої, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно статті 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням, не встановлено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, котре згідно ст.12 КК України являється кримінальним проступком, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою ОСОБА_5 , котра немає до нього жодних претензій морального чи матеріального характеру.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно нього з підстави, передбаченої ст.46 КК України, - у зв`язку з примиренням з потерпілою.

За таких обставин, як вважає суд, слід звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000025 від 02.02.2021 року - закрити.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Щодо процесуальних витрат, то суд з даного приводу зазначає.
Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 ст.126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

До такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №598/1781/17 та зазначила, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. З врахуванням викладено, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Таким чином, вирішення питання про розподіл процесуальних витрат в межах кримінального провадження вирішується згідно вимог ст.ст.118-126 КПК України.

Отже, процесуальні витрати за проведення судової експертизи (товарознавча експертиза №СЕ-19/114-21/1721-ТВ), що були призначені за ініціативою органу досудового розслідування - не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки як відомо із вимог ч.2 ст.124 КПК України, - лише у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому такі слід віднести на рахунок держави.

Вказане узгоджується із висновками викладеними в ухвалах Верховного Суду у справі №758/2420/17 від 25.06.2018р. та у справі №592/10225/19 від 25.03.2021р.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 286, 288, 314 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Кримінальне провадження №0000025 від 02 лютого 2021 року - закрити.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Речовий доказ: ноутбук марки «DELL», моделі Іnspirion 15-3552 із зарядним пристроєм та сумкою торговельної марки «GRAND X», які повернуто на відповідне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати такій повернутим.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/1721-ТВ на суму 1307,60 грн. стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави не підлягають.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Мостиський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті 27.04.2021 року

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1