ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1540/21 Справа № 932/8591/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого електриком-монтажником в ТОВ Енергобудівельна компанія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 24.04.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .
У задоволенні клопотання захисту про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту у визначений час, - відмовлено.
Продовжено застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 21 червня 2021 року включно.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ризики, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, та може вчинити нове кримінальне правопорушення, на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_8 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання та змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою такою, що прийнята судом без урахування особи обвинуваченого, та такою, що підлягає скасуванню.
Захисник зазначає, що прокурором не було заявлено письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою, а усно прокурор заявив його з порушенням строку.
На думку захисника, до усного клопотання прокурора не додано жодного нового доказу, тобто за 2 місяці перебування особи під вартою не знайдено жодного нового доказу та аргументу для тримання особи під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 , та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідача, думки учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі.
Апеляційний суд вважає правильними висновки суду І інстанції про необхідність продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому доводи захисника про незаконність ухвали суду є безпідставними.
Відповідно до аналізу ст. 331 КПК України, письмове клопотання подається прокурором або стороною захисту про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу обвинуваченому, яке розглядається судом за правилами глави 18 КПК України. Разом з цим незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Тобто, під час судового розгляду в суді першої інстанції клопотання подається та вручається під час зміни, скасування або обрання запобіжного заходу, а не його продовження, що й було зроблено в районному суді. Тому доводи, що не було подано клопотання та усно його було заявлено з порушенням строку є безпідставними.
Так, під час судового розгляду прокурор просив продовжити строк, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що ОСОБА_8 може переховування від суду, впливу не свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення. Захисник просив змінити запобіжний захід його підзахисному на більш м`який, оскільки вважав, що підстав для продовження строку тримання під вартою не має.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 331 КПК України, суд І інстанції повинен з`ясувати чи існують на момент розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
До таких ризиків належать запобігання спробам обвинуваченим переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом І інстанції встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України на період розгляду кримінального провадження та ОСОБА_8 може переховування від суду, впливу не свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення врахувавши тяжкість покарання в якому обвинувачується ОСОБА_8 , яке пов`язане з спричиненням шкоди здоров`я потерпілому, останній раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, який офіційно не працевлаштований і не має офіційного джерела доходу, а також суд врахував стадію судового розгляду, в якому не досліджені всі докази сторін, не допитані всі свідки. Тому, з висновком суду про наявність ризиків апеляційний суд погоджується.
Беручи до уваги дані ризики апеляційний суд також звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Суд І інстанції врахував вимоги ст. 178 КПК України, під час продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оцінивши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винними, інші дані про особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, тому не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.
Твердження сторони захисту про те, що прокурором, в порушення норм чинного законодавства, не було заявлено письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою, а усне клопотання прокурора заявлене з порушенням процесуального строку, на думку колегії суддів, є хибними.
Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Таким чином, будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4