Справа № 304/1387/19
Номер провадження 1-кп/298/36/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

обвинувача прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 25 березня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2019 року близько 03 години 00 хвилин ночі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в м.Перечин на площі Народній, навпроти ресторану «Перечин», що розташований за адресою площа Народна,5, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з хуліганських мотивів, діючи в групі, грубо порушили громадський порядок розпочали конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 . В ході конфлікту ОСОБА_5 першим наніс один удар своєю взутою ногою в область тулуба потерпілому. Після цього, вже разом з ОСОБА_4 почали наносити удари потерпілому руками по обличчю, в результаті чого останній не втримався на ногах та впав на землю, де йому продовжили наносити удари ногами по тулубу. В результаті вказаних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: ділянок здирання на шкірних покривах чола справа, тильної поверхні лівої та правої кисті; саден на шкірних покривах спини носа, правого колінного суглобу; синців на шкірних покривах лівої та правої орбітальної ділянки та правої вушної раковини, які потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Вказані дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме: ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті визнав, щиро розкаявся та показав, що в день події в нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 біля ресторану Перечин, що знаходиться в м.Перечин на площі Народній, в результаті якого вони штовхали один одного,він наніс декілька ударів по обличчю потерпілому, після чого ОСОБА_8 впав на землю. Про вчинений злочин щиро жалкує, а тому просив суд суворо його не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті визнав, щиро розкаявся та показав, що в день події він разом з ОСОБА_4 затіяли конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 . Коли останній впав на землю, вони продовжували йому наносити удари ногами по тулубу. Про вчинений злочин щиро жалкує, а тому просив суд суворо його не карати.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачені переконали суд, що правильно розуміють зміст цих обставин, розуміють, що будуть позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності їх позиції суд не має. Тому, допитавши обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд дійшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого вони обвинувачуються , мало місце. Їхні дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Як особа, ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.

Отже, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Однак, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Як особа, ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується позитивно.

Отже, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Однак, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Крім цього, ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2020 року доручено Перечинському РС філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких є середня ймовірність вчинення повторного правопорушення обвинуваченими, орган пробації вважає, що їх виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Оскільки судом встановлено, що злочин вчинено неповнолітніми особами, а тому до обвинувачених застосовуються правила розгляду справи щодо неповнолітніх, що відноситься до Розділу ХV Кримінального кодексу України, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.

В п.10, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №5 зазначено, що неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п.3 ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих ( статті 75-78 КК України), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази, процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , який був обраний ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 22 липня 2019 року у вигляді домашнього арешту закінчився 21 вересня 2019 року і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , який був обраний ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 30 липня 2019 року у вигляді домашнього арешту закінчився 30 вересня 2019 року і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст.376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст.ст.76, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст.ст.76, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженим підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1