Провадження №: 1-кс/752/4530/21
У Х В А Л А
Іменем України
31.05.2021 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого комірником
запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0002001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання Слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002001 від 05.10.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого комірником.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2020 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000417 від 04.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. У подальшому обвинувальний акт передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду по суті. У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.09.2020 у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто особу, уповноважену на виконання функцій держави, для прийняття рішення на користь останнього. При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 до своєї протиправної діяльності залучив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що відносно ОСОБА_7 до суду направлено обвинувальний акт, діючи умисно, із корисливим мотивом, звернувся до останнього з пропозицією надати неправомірну вигоду йому, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вплив на суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, який бере участь у розгляді справи, з метою прийняття останнім рішення про призначення ОСОБА_7 покарання не пов`язаного із позбавленням волі.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши обґрунтування прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити дане клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002001 від 05.10.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

29.05.2021р. ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності, а саме: заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 05.10.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.10.2020 року, постанова про залучення ОСОБА_7 до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.10.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 29.05.2021 року, протокол огляду мобільного телефону від 29.05.2021 року, додатки до протоколу огляду мобільного телефону від 29.05.2021 року, рапорт Керівника Управління оперативного забезпечення розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань полковника ДБР ОСОБА_11 про виконання доручення по кримінальному провадженню №0002001 від 05.10.2020 року, рапорт Керівника Управління оперативного забезпечення розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань полковника ДБР ОСОБА_11 про виконання доручення по кримінальному провадженню №0002001 від 22.02.2021 року, Керівника Управління оперативного забезпечення розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань полковника ДБР ОСОБА_11 про виконання доручення по кримінальному провадженню №0002001 від 02.03.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 26.10.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 26.10.2020 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2019 року за № 0000417, за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, від 31.08.2020 року, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 15.12.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.03.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.04.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.05.2021 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відеоконтроль особи від 11.12.2020 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 14.01.2021 року, постановою про визнання речовими доказами від 29.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.05.2021 року, протоколом огляду місця події від 29.05.2021 року, протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 29.05.2021 року.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор зазначив, що існують наступні ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім цього, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу підозрюваний може швидко та безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику впливати на свідків чи іншого підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідка, які будуть надані останнім безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ним в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.
Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, є формальним, недоведеним, а відтак не може покладатись в основу рішення про обрання запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого комірником, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.
3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого по кримінальному провадженню №0002001, прокурора та суду/слідчого судді за першим викликом;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді/суду цілодобово;
- повідомляти слідчого, прокурора та слідчого суддю про зміну свого місця проживання та роботи;
- не спілкуватись (без дозволу прокурора) із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також з іншими свідками і учасниками в кримінальному провадженні №0002001;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
4. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи ( АДРЕСА_1 ), вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
6. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
7. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
8. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
9. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1