Справа № 373/273/21
Номер провадження 1-кс/373/65/21
УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

24 лютого 2021 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянув клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Велика Каратуль Київської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000037 від 22.02.2021.

Клопотання підписане слідчим СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 та погоджене прокурором Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 24.02.2021.

У судовому засіданні, після надання судом часу за відповідним клопотанням, ОСОБА_6 надав докази змін структури територіальних органів поліції (копія наказу НПУ від 08.12.2020 №955) та визначення місць розташування підрозділів досудового розслідування районних управлінь поліції ГУНП в Київській області (копія наказу ГУНП в Київській області від 21.01.2021 № 92). Однак, ним не надано доказів того, що ОСОБА_6 обіймає посаду слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, із посиланням на те, що наказ знаходиться у м.Бориспіль.

У зв`язку з цим, оскільки ОСОБА_6 не підтвердив свого статусу слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області та відповідних повноважень, визначених КПК України, судом не допущено його до участі у судовому засіданні.

Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування здійснюється розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000037 від 22.02.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2021 близько 06 год. 50 хв., перебуваючи у будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_8 відбулася сімейна сварка, в ході якої остання ображала чоловіка нецензурними словами. В цей час у ОСОБА_4 , з метою помсти за образливі слова ОСОБА_8 , виник злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

З метою полегшення реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи його суспіль-небезпечні наслідки у виді можливого настання смерті ОСОБА_8 та свідомо бажаючи їх настання, з метою вбивства своєї дружини, взяв сокиру, що знаходилася в одній із кімнат будинку, після чого її тупою частиною (обухом), наніс близько 5 ударів по голові ОСОБА_8 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, рубаних ран голови та перелому кісток черепа. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 втратила свідомість та впала на підлогу.

Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 сів на ОСОБА_8 , яка лежала непритомною обличчям догори, та обхвативши руками шию останньої, почав здавлювати, тим самим перекривши доступ повітря для потерпілої. Через декілька секунд після цього, ОСОБА_4 перевірив ознаки життя у ОСОБА_8 , та вважаючи, що остання померла, ОСОБА_4 направився у іншу кімнату, де займався власними справами.

Через кілька хвилин після того як ОСОБА_4 покинув кімнату, його дружина ОСОБА_8 прийшла до свідомості, впевнившись, що її чоловіка поруч немає, з метою порятунку свого життя та отримання медичної допомоги покинула будинок та побігла до сусідки ОСОБА_9 , яка і викликала швидку медичну допомогу та потерпілій своєчасно була надана медична допомога, що врятувало її життя.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор підтримав заявлене клопотання, вказав, що не він його погоджував. Зазначив, що слідчим зроблений два дні тому запит до лікарні щодо перебування ОСОБА_4 на обліку лікаря психіатра, але відповідь ще не надійшла. Підтвердив те, що потерпіла та ОСОБА_4 зазначали про наявність в останнього психічного захворювання. Щодо невірної кваліфікації кримінального провадження у постанові про визначення групи слідчих зазначив, що там помилково вказано ст. 185, а не ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу прокурору стали відомі обставини, що виключають обґрунтовану підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення, він зобов`язаний відкликати клопотання про застосування запобіжного заходу та відкликати дозвіл на затримання, якщо такий дозвіл був отриманий. Якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час судового засідання будь-яких заяв про доповнення або зміну клопотання слідчому судді не подавалось та не оголошувалось.

За клопотанням прокурора долучено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 23.02.2021 за підписом слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , а також копії протоколів допиту підозрюваного від 23.02.2021 (допитав слідчий ОСОБА_6 ) та свідка ОСОБА_11 (нерозбірливо) від 24.02.2021 (допитав о/у СКП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 ).

При досліджені доданого до клопотання витягу з ЄРДР встановлено, що там зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому, витяг зробив ОСОБА_13 , але завірив своїм підписом його ОСОБА_14 .

При дослідженні постанови про визначення групи слідчих від 22.01.2021 встановлено, що у цій постанові зазначена кваліфікація кримінального провадження ЄРДР № 0000037 від 22.02.2021 ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Також вбачається, що у резолютивній частині постанови до групи слідчих не залучений слідчий ОСОБА_15 . Захисник зазначив, що очевидним є те, що підпис, який проставлений у цій постанові не належить заступнику начальника управління поліції начальнику СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області капітану поліції ОСОБА_16 . Прокурор вказав, що у нього немає підстав вважати, що цей підпис проставлений не ОСОБА_16 . Судом роз`яснено прокурору право заявляти клопотання, у тому числі щодо подання доказів для цілей визначення допустимості того чи іншого доказу, доданого до клопотання.

Суд враховує, що у вступній частині постанови про визначення групи слідчих від 22.01.2021 помилково зазначено ст. 185 КК України, оскільки з мотивувальної частини постанови вбачається про обставини, які відповідають ознакам злочину, передбаченого ст. 115 КК України.

Судом враховується, що у цій постанові не зазначено про доручення проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_17 , який 23.02.2021 дав доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, але із кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Водночас, зважаючи на зауваження захисника щодо неналежності підпису у цій постанові саме ОСОБА_16 , а також, що при огляді цього підпису дійсно вбачаються ознаки того, що він виконаний не ОСОБА_16 , оскільки прокурором не заявлялось клопотань з цього питання, суд доходить висновку про недопустимість зазначеного доказу для цілей цього клопотання.

За таких обставин суд доходить висновку, що наданими суду доказами не підтверджується проведення досудового розслідування кримінального провадження саме із кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як зазначено у клопотанні, та оголошення ОСОБА_4 підозри за цими статтями КК України.

У зв`язку з цим очевидно недопустимими для цілей цього клопотання є протоколи слідчих дій, що надані судові, крім протоколу огляду місця події, в якому також допущено помилку у зазначені дати його проведення 22.02.2020.

Також, суд враховує, що у клопотанні не зазначено та прокурором жодним чином не доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з матеріалів, доданих до клопотання, а також з пояснень ОСОБА_4 та його захисника вбачаються підстави вважати, що ОСОБА_4 страждає та страждав на психічне захворювання, що може бути підставою для висновку про його неосудність, однак органом досудового розслідування та прокурором це було проігноровано.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Отже, ініціювання цього клопотання суперечить ч.2 ст. 177 КПК України, а застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , на його підставі, не відповідають приписам ст. 12 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, згідно зі ст. ст. 176, 177, 183, 193-194, 202, 309, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
1.Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000037 від 22.02.2021.

2.Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою

3.Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1