Кримінальне провадження №629/3971/21
Номер провадження 1-кп/629/356/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лозова кримінальне провадження №0000169 від 10.07.2021 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінне Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.11.2020 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

- 21.04.2021 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених органами досудового розслідування обставин, а саме:
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2021, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.
Засуджений ОСОБА_3 31.05.2021 поставлений на облік в Лозівському МРВ філії Державної установи «Центр пробації», як засуджений за вищезазначеним вироком Лозівського міськрайонного суду до покарання у виді 200 годин громадських робіт, який 31.05.2021 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання.
Начальником Лозівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» 31.05.2021 ОСОБА_3 направлений до Комунального підприємства «ЕКО САН» Лозівської міської ради Харківської області для відбування призначеного вищезазначеним вироком покарання з 01.06.2021.
ОСОБА_3 , будучи ознайомлений з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу № 65 Комунального підприємства «ЕКО САН» Лозівської міської ради Харківської області від 31.05.2021, та розробленого графіку виходу на роботу в червні 2021 та липні 2021 року на громадські роботи ОСОБА_3 , який затверджений 31.05.2021 та 30.06.2021 відповідно до вказаних документів ОСОБА_3 , повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт протягом червня 2021 року та 88 годин громадських робіт протягом червня 2021 року.
Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з 01.07.2021, 02.07.2021, 05.07.2021, 06.07.2021 та з 08.07.2021 по 14.07.2021 включно, без поважних причин не з`явився до КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області для відпрацювання громадських робіт, а також 06.07.2021 не з`явився за викликом до Лозівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, без поважної причини, чим порушив порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Станом на 14.07.2021 засудженим ОСОБА_3 , не відпрацьовано 116 годин громадських робіт.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно із заявою ОСОБА_3 від 22.07.2021 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000169, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на військовому обліку не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2008 року, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з наданням іспитового строку.
Як вбачається, ОСОБА_3 був засуджений 21.04.2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, 116 годин з яких ним не відпрацьовано.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі п. "г" ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідне перерахувати ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт, що становить 14 днів позбавлення волі.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення

обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.
Потерпілі по кримінальному провадженню(проступку) відсутні.
У кримінальному провадженні(проступку) цивільний позов не заявлено.
У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертиз.
Речові докази у кримінальному провадженні (проступку) відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2021 року у виді 14 днів позбавлення волі, остаточно призначивши покарання у вигляді 2 (двох) років 14 (чотирнадцяти) днів позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.
У кримінальному провадженні(проступку) цивільний позов не заявлено.
У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертиз.
Речові докази у кримінальному провадженні (проступку) відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1