УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому в межах кримінального провадження №0000001 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 квітня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тридуби Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загально - середньою освітою, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ч.1 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України

-якою обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 25 червня 2021 року включно.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Обрано ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів до 25 червня 2021 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зауважує, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 неодноразово продовжувався строк тримання під вартою в клопотаннях про що вказувалось, що з метою проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 , перехресного допиту з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але названі слідчі дії так і не були виконані за участю ОСОБА_6 .

Вказує, що обвинувачення базується тільки на показах ОСОБА_9 , законність процесуального положення якого не перевірена. Звертає увагу, що згідно до листа Миколаївської обласної прокуратури від 30.03.2021р. №09/2-1141-21, надісланого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 був визнаний потерпілим 12.03.2021р., а на штампі про реєстрацію його заяви вказано дату 02.01.2021р. року. Тобто не визначено, чи пройшла його заява електронну реєстрацію та коли.

Зазначає, що в клопотанні прокурора, яке розглядалось 29.04.2021р., згідно зі ст.177 КПК України вказані ризики, які нібито існують, але згідно ст.178 КПК України обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу згідно ч.1 п.1 є вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення. На думку сторони захисту, таких доказів немає, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена.

Крім того, захисник стверджує, що ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому шлюбі, в сім`ї є неповнолітня донька, вихованням якої займається обвинувачений із дружиною протягом останніх років, а тому у нього є можливість знаходиться за місцем проживання його сім`ї. Зауважує, що надана відносно обвинуваченого характеристика є упередженою і не відповідає дійсності, ОСОБА_6 не перебуває на обліку нарколога та психіатра. Норма показників глюкози в крові перевищує норму, що унеможливлює знаходження ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт за № 0000001 від 02.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ч.1 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого (ч.3 ст.185 КК України) та особливо тяжких злочинів (ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України); підозра відносно обвинуваченого є обґрунтованою, крім того наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики, яким неможливо запобігти, інакше ніж тримаючи ОСОБА_6 під вартою. Зокрема, те що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на іншого обвинуваченого, потерпілих, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.04.2021 року задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Обрано ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів до 25 червня 2021 року включно. Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що заявлені ризики мали місце при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт № 0000001 від 02.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ч.1 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, пославшись на відомості що характеризують особу обвинуваченого, обставини вчинення та тяжкість інкримінованих йому злочинів, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких насильницьких кримінальних правопорушень та одного тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчинив злочини в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням насильства щодо двох осіб. Судове провадження на даний час триває.

Крім того, ОСОБА_6 не має постійного місця реєстрації, не має ані тимчасового, ані постійного місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких насильницьких злочинів, зловжив алкогольними напоями. Після вчинення злочинів вбивства та замаху на вбивство, ОСОБА_6 покинув своє місце проживання, переїхавши до іншої області, перед цим вчинивши ще один злочин крадіжку майна ОСОБА_10 .

Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, і свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків є вірним.

Також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта в частині необґрунтованості висновків суду першої інстанції про наявність достатніх підстав вважати що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочинів та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває в зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню доньку, з огляду на характер, обставини та велику суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання стосовно застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 квітня 2021 року, якою обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 25 червня 2021 року включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: