Справа №463/2704/21
Провадження №1-кс/463/1951/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
18 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Алонка, Верхньобуреїнського району Хабаровського краю Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, який займає посаду начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «лейтенант», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з моменту затримання, з поміщенням у Державну установу «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто, у розмірі 181 600 грн., у разі внесення якої покласти обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_7 ; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що слідчими п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 13.01.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом виконувача обов`язків начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №537-ос від 13 жовтня 2020 року, лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згідно зі ст.6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до вимог ст.19, 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватися.

Разом з тим, всупереч вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 7, 13, 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» ОСОБА_4 став на злочинний шлях та діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення, вступив у злочинну змову із невстановленою на даний час особою на незаконне придбання, зберігання та збут у великих розмірах психотропної речовини, а саме: метамфетамін, обіг якої обмежено.

Так, у ОСОБА_4 11.01.2021 (точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) з метою незаконного збагачення, виник злочинний корисливий умисел спрямований на систематичний збут психотропних речовин та з метою його реалізації, останній запропонував ОСОБА_7 здійснювати у нього придбання таких речовин.

Однак, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_4 , з метою викриття злочинної діяльності останнього, погодився на його пропозицію та звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою.

Так, 04.02.2021, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 діючи з прямим умислом спрямованим на збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зустрівся із ОСОБА_7 на автобусній зупинці неподалік магазину «АТБ», що знаходиться по вул. Тельмана у м. Ужгород Закарпатської області. Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 придбати психотропну речовину метамфетамін. За словами ОСОБА_4 , останній може збувати йому, ОСОБА_7 , метамфетамін у будь-якій кількості при ціні 1000-1200 гривень за 1 грам речовини.

В подальшому, 27.02.2021 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з прямим умислом спрямованим на збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою на даний час особою, перебуваючи неподалік ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю одержали від громадянина ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10000 грн., за що одразу ж збули останньому психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме метамфетамін вагою 2,6273 грам.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, 16.03.2021 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з прямим умислом спрямованим на збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Ужгород (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) у невстановленої особи незаконно придбав психотропну речовину обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 7 грам, яку цього ж дня в подальшому незаконно зберігав з метою збуту та приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 повторно збув ОСОБА_7 білу порошкоподібну речовину у згортку з фольги, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 15000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.03.2021 ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, після чого, 17.03.2021 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_7 , протоколами вручення та ідентифікації грошових коштів, протоколом особистого обшуку, протоколом освідування, судовою експертизою наркотичних засобів психотропних речовин та їх аналогів, речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, у тому числі і шляхом незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, оскільки у зв`язку з проходженням служби у Державній прикордонній службі України має стійкі зв`язки з іншими працівниками ДПСУ. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі на ОСОБА_8 , з метою зміни їхніх показань, шляхом підкупу, шантажу, погроз, тощо, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти їх життя та здоров`я, пов`язані із застосуванням чи погрозами застосування насильства, тілесних ушкоджень, або із погрозами знищення їхнього майна. Окрім того, ОСОБА_4 являється військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим, у разі переховування від органів досудового розслідування та суду, останній може вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ст.407, 408 КПК України. Крім цього, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом перереєстрації майна, належного йому на праві власності, на інших осіб, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає конфіскацію майна.

Враховуючи викладене, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, який неодружений, не має утриманців та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, з урахуванням особи підозрюваного, обставин кримінального провадження, у тому числі тяжкості покарання за вчинений злочин, просить визначити заставу у розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у разі внесення якої покласти на ОСОБА_4 , вказані у клопотанні передбачені ст. 194 КПК України обов`язки, що дозволить своєчасне проведення слідчих (процесуальних) дій за участі підозрюваного, а також мінімізує його спроби перешкоджати досудовому розслідуванню.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що мала місце провокація, підозра є необґрунтованою, оскільки ґрунтується лише на показах ОСОБА_7 , який був звільнений зі служби у зв`язку з притягненням до відповідальності за вживання наркотичних засобів. Стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а лише формально зазначено про їх наявність без підтвердження будь-якими доказами. Підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків. Крім цього, стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. Також просили врахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з батьками, які є військовими пенсіонерами, за місцем роботи характеризується позитивно, є учасником бойових дій. Разом з тим, у разі обрання підозрюваному запобіжного заходу, просили застосувати такий у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 13.01.2021.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 17.03.2021 ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, обґрунтованість якої підтверджується, зокрема показаннями свідка ОСОБА_7 , протоколами вручення та ідентифікації грошових коштів, протоколом особистого обшуку, протоколом освідування, судовою експертизою наркотичних засобів психотропних речовин та їх аналогів, речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому з метою запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 грн., оскільки такий розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, слідчий суддя вважає безпідставними заперечення підозрюваного та його захисника щодо обрання запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами вказаними вище, а необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду клопотання зумовлена наявністю ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, запобігти яким жоден більш м`який запобіжний захід не може.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України,-

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 14 год. 40 хв. 16 березня 2021 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 14 травня 2021 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот гривень).

У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4. Утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_7 ;

5. Здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1