УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1955/21

Номер провадження 1-кс/495/988/2021

22 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський заяву захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000243 від 03.03.2021 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суддя, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 знаходиться клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000243 від 03.03.2021 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу розгляд заяви про відвід слідчого судді визначено за суддею ОСОБА_1 .
Свою заяву про відвід захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 обґрунтував наступним. В провадженні СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000243 від 03.03.2021 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21.04.2021 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні №0000243, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.03,2021.Слідчим суддею з розгляду клопотання визначено слідчого суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 . Пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим. Сторона захисту в особі адвоката ОСОБА_3 вважає за необхідне заявити відвід слідчому судді ОСОБА_6 у зв`язку з наступним. Частиною першою статті 129 Конституції України вказано, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.Основними засадами судочинства (ч. 2 ст. 129 Конституції України) є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.Частиною другою цієї статті визначено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.Частиною шостою вказаної статті зазначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.Пунктом 18 частини першої статті З КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.Завданнями кримінального провадження згідно ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний^хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді від 25.03.2021 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 23.04.2021.Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотаня про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Відповідно до пункту 20-5 Розділу XI «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СOVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Так, згідно абзацу десятого вказаного пункту під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2, в редакції постанови від 07.04.2021 № 329, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2 (далі - СOVID-19), з 19 грудня 2020 р. до ЗО квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394,№ 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).Таким чином, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою подано у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОУГО-19). Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Частиною другою статті 114 КПК України встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. За таких обставин, враховуючи що присічний (кінцевий) строк для звернення слідчого з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою закінчився 13.04.2021, а відповідне клопотання подано лише 21.04.2021, підстави щодо його розгляду та відповідно компетенція слідчого судді для цього відсутні. При цьому, жодна сторона не подавала клопотання про поновлення процесуального строку.Поважні причини щодо його пропуску відсутні, оскільки слідчий не був позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням у строк до 13.04.2021, а не 21.04.2021.Окрім того, вказаний процесуальний строк, який у будь-якому разі не може перевищувати визначений КПК України, не може бути поновлений за клопотанням зацікавленої сторони, оскільки згідно ст. 113 КПК України суд позбавлений можливості поновити строк з порушенням граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Це значить, що для державних органів та їхніх посадових осіб діє принцип «заборонено все, що прямо не дозволено». Тобто, вони не мають права діяти не так, як встановлено нормативними актами. А будь-які відхилення від встановлених порядків, способів та повноважень є незаконними.Органи досудового розслідування, прокурори мають повноваження на подання клопотань про застосування запобіжних заходів підозрюваним у кримінальних провадженнях. Проте порядок та умови таких дій чітко прописані у відповідних нормативних актах. А відхилення від таких норм є незаконними.Під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 12 КПК України).Так, слідчий згідно чинного законодавства мав повноваження (право) подати клопотання про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 лише до 13 квітня 2021 року включно. А після цієї дати він вже втратив таке право, не мав повноважень подавати те клопотання. Тобто, подання прокурором того клопотання є незаконним, перевищенням його службових повноважень.Така ж ситуація й зі слідчим суддею. Він не має права навіть розглядати незаконно подане клопотання.Окрім того, подальший розгляд такого клопотання становить грубе порушення конвенційного права ОСОБА_5 на свободу. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України). Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (під.п «с»). Згідно чинного законодавства України, норми у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) є частиною кримінального процесуального законодавства України, тобто - обов`язковими для виконання. ЄСПЛ вже багато разів розглядав подібні випадки та давно висловив свою позицію у відповідних рішеннях. Наприклад, у рішенні по справі про ідентичну ситуацію «Є.К. проти Польщі» від 20 січня 2004 року, (справа № 38816/97), Європейський суд з прав людини зазначив, що подання органами влади заяви про продовження дії наказу про тримання під вартою є порушенням статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і розгляд такої заяви є порушенням прав людини. Так, у пункті 76 цього рішення Суд зазначає, що «Верховний суд визнав беззаперечним, що тримання заявника під вартою з 1 по 24 січня 1997 року не містило жодного законного обґрунтування та відповідно було незаконним (див. пункт 25 вище). Ні фактична підстава для цього висновку, ані сам висновок не були оскаржені Урядом (див. Пункт 73 вище). За повідомленням Верховного суду, заява щодо продовження тримання під вартою заявника була подана поза межами відповідного строку обмеження, на порушення статті 10 (а) Тимчасового закону 1995 року. Отже, з цього випливає що затримання заявника протягом відповідного періоду суперечило національному законодавству (див. пункти 25 та 62 вище).
Отже, його позбавлення волі не було "законним" за цими умовами пункту 1 статті 5 Конвенції (див. рішення «Ранінен проти Фінляндії» від 16 грудня 1997 р.. Звіти про судові рішення та рішення 1997-УІІІ, стор. 2819, § 46). Отже, у цій справі було ворушено це положення». Всупереч вищевказаним вимогам Конвенції про захист людини та основоположних свобод, Конституції України, КПК України, слідчий суддя ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт порушення присічних строків для звернення слідчого з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, порушуючи принцип рівності сторін у кримінальному провадженні, проявляючи упереджене ставлення до сторони захисту в особі підозрюваного ОСОБА_5 , діючи в інтересах сторони обвинувачення, нехтуючи грубими процесуальними порушеннями з боку слідчого, призначив таке клопотання до розгляду на 13 год. 30 хв. 21.04.2021. Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції з захисту прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Першою справою, в якій ЄСПЛ розглянув питання компетенції суду у світлі вимоги «суду, встановленого законом», є справа «Соегпе та інші проти Бельгії» (№ 3249296 та ін., рішення від 22 червня 2000 року). У цій справі касаційний суд Бельгії (верховний судовий орган країни) виніс вирок у першій інстанції щодо міністра уряду та 4 інших осіб, які ніколи не обіймали міністерських постів, хоча відповідно до національного законодавства цей суд був повноважним виносити рішення у першій інстанції тільки щодо міністрів. Завданнями кримінального провадження (стаття 2 КПК України) є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 вважає, що розгляд слідчим суддею клопотання слідчого, поданого поза межами процесуального строку, не є належною правовою процедурою. При цьому, порушення правил щодо відводу (самовідводу) є підставою для дисциплінарної відповідальності судді (стаття 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).А згідно п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 42, 45, 46, 75 - 81 КПК України, - заявляє відвід слідчому судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 від розгляду клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000243, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.03.2021, в межах строків досудового розслідування, тобто до 17.05.2021.

Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав доводи заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , просив суд її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 не погодився з доводами захисник ОСОБА_3 , проси суд відмовити у задоволенні заяви про відвід, оскільки вважає доводи, викладені у заяві про відвід не є такими, що можуть слугувати підставою для відводу слідчого судді.
Дослідивши заяву захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді, заслухавши сторони суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.80 Кримінального процесуального кодексу України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Право заявляти відвід повинно реалізовуватися відповідно до порядку, встановленого законом. У зазначеній статті поміщена законодавча вимога про те, що заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді, експерта, спеціаліста, перекладача чи секретаря судового засідання не може бути задоволена. Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься:
- правильний виклад та аналіз фактичних підстав, що вказують на упередженість судді;
- якомога більша деталізація цих фактів;
- зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів у безсторонності судді та зазначити чому;
- посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться (наприклад, допит та показання свідків, письмові докази тощо), якими підтверджуються наведені обставини, що свідчать про юридичні підстави для відводу;
- додатки, на які проводиться посилання в заяві про відвід;
- чітко сформульована вимога до суду.
Згідно із ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.76 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Переліком статей 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України визначений вичерпний перелік обставин, при яких суддя не може брати участь у розгляді справи.
Таким чином, об`єктивні підстави, передбачені ст.ст. 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України, для відводу слідчому судді ОСОБА_6 відсутні.
Між тим, під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону.
Як встановлено судом, у провадженні слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 знаходиться клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000243 від 03.03.2021 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Факти, викладені у заяві про відвід захисника ОСОБА_3 самі по собі не можуть слугувати підставою для відводу слідчого судді. Тобто, суд не знаходить підтверджень обставин, викладених у заяві захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , однак, приходить до висновку про необхідність її задоволення, задля запобігання тенденції існування сумнівів у заявника щодо необ`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 з урахуванням наявності у нього таких сумнівів.
Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості слідчого судді в розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.
Відповідно до положень ст.83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Відповідно до ч.2 ст.82 Кримінального процесуального кодексу України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
Отже, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, виходячи з морально-етичних міркувань, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про відвід.
Клопотання №495/1955/21 (1-кс/495/988/2021) про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000243 від 03.03.2021 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підлягає передачі до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для визначення у порядку, передбаченому ст.35 КПК України іншого складу суду.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
У Х В А Л И В:
Задовольнити заяву захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000243 від 03.03.2021 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Передати клопотання №495/1955/21 (1-кс/495/988/2021) про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000243 від 03.03.2021 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 К України до канцелярії Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області, для визначення слідчого судді в порядку передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даної ухвали складено та проголошено 22.04.2021 року о 11.50 год.

Суддя