Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2917/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

13 травня 2021 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши одноособово в порядку перехідних положень КПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_11 на вирок Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 України.

в с т а н о в и в:
В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_11 на вирок Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 України.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.01.2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Його ж визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Його ж визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Продовжено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 березня 2021 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2021 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 ОСОБА_7 строке дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 травня 2021 року включно.

11 травня 2021 року до Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від процесуального прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Прокурор мотивує клопотання тим, що об`єктивної можливості розглянути дане кримінальне провадження до спливу строку дії запобіжного заходу, тобто до 15.05.2021 року немає, а враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, раніше неодноразово судимі, міцних соціальних зв`язків не мають, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, єдиним джерелом існування братів є результат злочинної діяльності, характеризуючи матеріали відносно останніх свідчать про їх стійку антисоціальну направленість та небажання стати на шлях виправлення, а тому для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України стосовно останніх необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них обов`язків.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, пояснення захисників та обвинувачених в заперечення вказаного клопотання, перевіривши клопотання прокурора, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора ділягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Згідно матеріалів провадження, продовжений обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 15.05.2021 року. Апеляційний розгляд кримінального провадження не розпочато.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №285/2917/17 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначений такий склад колегії суддів : головуючий суддя ОСОБА_2 , склад колегії ОСОБА_3 та ОСОБА_12 .

Станом на 13.05.2021 року головуючий суддя не може з об`єктивних причин розглянути вказане клопотання прокурора у зв`язку із перебуванням у відпустці. Тому на підставі п.20-5 Перехідних положень КПК України клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглядається членом колегії суддів суддею ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності за корисливі тяжкі злочини, можуть переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення та не мають міцних соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На даний час вказані ризики не зменшилися, що свідчить про неможливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, для розгляду апеляційних скарг на вказаний вирок суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потрібен певний час.

Вищезазначене дає підстави для продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час розгляду апеляційного провадження.

Зазначення обвинуваченими та їх захисниками при розгляді клопотання прокурора щодо недоведеності вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, не є предметом даного судового розгляду. Оцінка вказаним доводам буде дана апеляційним судом під час розгляду апеляційних скарг на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2021 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дію раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11 липня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 405 КПК України, п.20-5 Перехідних положень КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11 липня 2021 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11 липня 2021 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: