1Справа № 335/2061/21 1-кс/335/1279/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000560 від 30.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 239 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишиця, Кам`янко-Бузького району, Львівської області, одружений, має вищу освіту, перебуває на посаді директора ТОВ «Василівський завод МК», є депутатом Василівської міської ради Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 2ст. 364-1 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого управління СУ ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження за № 0000560 від 30.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 239 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Василівський завод МК» та відповідно особою, яка відповідальна за виконання вимог нормативно-правових актів природоохоронного законодавства, організував та сприяв своїм дозволом і подальшою бездіяльністю несанкціонованому розміщенню відходів виробництва ТОВ «Василівський завод МК» на непристосованій для цього земельній ділянці АДРЕСА_2 , тобто забрудненню земель речовинами, відходами, шкідливими для навколишнього природного середовища, що спричинило тяжкі наслідки, яка виразилися у заподіянні шкоди в особливо великому розмірі у сумі 1 152 574,58 грн., що більш ніж у тисячу разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України, що кваліфікується як забруднення земель речовинами, відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило тяжкі наслідки.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Василівський завод МК» та відповідно службовою особою юридичної особи приватного права, шляхом умисного використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень, незважаючи на наявність у ТОВ «Василівський завод МК» діючих договорів з ДП «УКРВЕТСАНЗАВОД», ТОВ «Регіональний центр поводження з відходами» та комунальним підприємством «Управляюча компанія «Контракт» Токмацької міської ради на збирання та утилізацію відходів, організував несанкціоноване розміщення відходів виробництва підприємства на непристосованій для цього земельній ділянці по АДРЕСА_2 , тобто забруднення земель речовинами, відходами, шкідливими для навколишнього природного середовища, що спричинило тяжкі наслідки, які виразилися у заподіянні шкоди охоронюваним законом державним інтересам у сумі 1 152 574,58 грн., що більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим підозрюється підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, що кваліфікується, як: зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

23.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 2ст. 364-1 КК України.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, ОСОБА_5 може продовжити свою злочину діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджують ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, з підстав, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні не підтверджені належними доказами, а є лише припущеннями органів досудового розслідування, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було розпочато з 2017 року та тривало протягом чотирьох років, про що ОСОБА_5 було відомо, при цьому жодних фактів вчинення ним інших кримінальних правопорушень виявлено не було. Також стороною захисту зазначено про відсутність обставин, які вказують на те, що підозрюваний може саме зараз, після набуття статусу підозрюваного, продовжити їх вчинення.

Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши у сукупності всі обставини, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Так, у відповідності з вимогами ч. 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто законодавець визначив дві чіткі підстави для обрання запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри та наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які повинні бути доведені слідчим та прокурором.

Це означає, що у випадку, якщо жоден із ризиків не буде доведено, то запобіжний захід не можуть бути застосований.

Проте, при розгляді клопотання ні слідчий, ні прокурор не довели і не надали жодних доказів на наявність ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України у виді продовження своєї злочинної діяльності або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим та прокурором не надано суду жодних доказів, які б характеризували підозрюваного, як особу, що представляє потенційну небезпеку для суспільства.

Згідно з даних Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000560 було розпочато ще 30.03.2017 року та тривало протягом чотирьох років, про що ОСОБА_5 було відомо, оскільки працівники та посадові особи очолюваного ним підприємства ТОВ "Василівський завод МК" приймали участь у слідчих діях, при цьому жодних фактів вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень в зазначений період часу виявлено не було.

Також зі змісту повідомлення про підозру від 23.02.2021 року, а також і змісту відповідного клопотання, вбачається, що інкриміновані ОСОБА_5 суспільно-небезпечні діяння були вчинені в період з лютого 2017 року по 13.04.2017 року, тобто після їх вчинення минуло близько чотирьох років, отже незрозуміло, які обставини вказують на те, що підозрюваний може саме зараз, після набуття статусу підозрюваного, продовжити їх вчинення.

Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що ні прокурором, ні слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначено ними у клопотанні та судовому засіданні, тому, слідчий суддя визнає доводи слідчого та прокурора недостатніми для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 194 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.03.2021 року о 14-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1