Справа № 195/360/20
У Х В А Л А

іменем України

26.05.2021 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 15.01.2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000026 від 15.01.2020 року, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 обраний у виді тримання під вартою на підставі ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2020 року.

07.04.2021 року винесено ухвалу Томаківським районним судом Дніпропетровської області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до 05.06.2021 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 15.01.2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк тримання закінчується 05.06.2021 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження у відношенні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що є достатньо підстав вважати, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Наявні ризики, передбачені п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого проти даного клопотання заперечує, просить застосувати до обвинуваченого більш мякий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу обраного строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Вислухавши пояснення прокурора, суд дійшов висновку, що існують наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений знаходячись на свободі може перешкоджати здійсненню кримінального провадження, а також може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження, іншим способом знищити будь-які докази по кримінальному провадженню, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. До того ж, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, немає постійного місця роботи, не має місця реєстрації, фактично проживає за адресою своєї співмешканки спільно з нею, будь-який інший запобіжний захід окрім тримання під вартою, не може запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до ст.178 КПК України суд враховує наступні обставини при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність постійного місця роботи або навчання.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Крім того, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, за який законом передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, хоча раніше не судимий, проте притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309, ч.2 ст.342 КК України, втім належних висновків для себе не зробив, відчуваючи реальну безкарність вдався до особливо кваліфікованої злочинної діяльності , що вірогідно свідчить про перетворення такої моделі поведінки у основний спосіб заробітку та проведення дозвілля, ігнорування правозахисного авторитету представників правоохоронних органів, що може сприяти вчиненню інших кримінальних правопорушень та мати негативний вплив на суспільство, в т.ч. у сфері незаконного обігу наркотичних засобі, до того ж, постійного місця роботи або навчання не має, легального джерела доходів, отже дотримується обовязкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п.4 ч.2 ст.183 КПК України.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 діб.

Крім цього, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що ризики не зменшились, мета та підстави, що стали обставиною для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі актуальними, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,182,183,187,199,331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 15.01.2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24.07.2021року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

26.05.2021