Справа № 136/32/21
провадження №1-кп/136/7/21
УХВАЛА
іменем України

"08" червня 2021 р. м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000347 від 29.09.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Берестівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., житель АДРЕСА_2 , громадянин України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

з боку захисту

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
З Вінницької обласної прокуратури на розгляд суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.

Ухвалою суду від 12.01.2021 за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подала до суду клопотання про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на (60 діб) - 2 (два) місяці, мотивуючи тим, що раніше прокурором було подано клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 , утім строки застосування його вичерпано, отож прокурором внесено нове клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, яке мотивоване тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином. Прокурор вважає, що ризики, які були підставами для застосування запобіжного заходу раніше, передбачені п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України наразі продовжують існувати. ОСОБА_3 раніше притягуваний до кримінальної відповідальності, хоча й в силу ст.89 КК України судимість погашена, не має міцних соціальних зв`язків та майна, які б були стримуючими факторами, отож може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, може незаконного впливати на потерпілого або свідків у спосіб їх залякування. Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному заволодінні грошей потерпілого на суму понад 300 тис. грн., тобто у вчиненні злочину з корисливих мотивів, за який передбачене, крім основного, додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 може здійснити спроби приховування власного майна з метою уникнення конфіскації та відшкодування збитків потерпілому, тобто може спробувати перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник просили в задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі, вказуючи на його необґрунтованість та не доведеність обставин передбачених ч.1 ст.194 КПК України. Не оспорювали лише обґрунтованості підозри, вказуючи, що наразі вона пред`явлена, а доведення можливе на наступних стадіях судового розгляду.

Потерпілий при вирішенні клопотання про обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу поклався на позицію прокурора.

Інші учасники судового провадження не висловлювали жодних заперечень щодо клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що матеріали кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, а також відсутність жодних заперечень зі сторони захисту щодо висунутої підозри ОСОБА_3 доводять підтвердження розумної підозри, що свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
При цьому, судом враховується правові позиції Європейського суду з прав людини, де зазначено, що "обґрунтована підозра" - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
У той же час, суд вважає не доведеними прокурором підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які інкримінуються ОСОБА_3 ..
Так, прокурором не доведено жодними належними та допустимими доказами, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
На спростування заявленого ризику є те, що ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з 2015 року, має троє малолітніх дітей, отож сім`я є багатодітною. ОСОБА_3 має у власності майно, оскільки придбане в період шлюбу, що є спільною сумісною власністю. ОСОБА_3 має офіційне місце роботи. За місцем проживання та роботи ОСОБА_3 характеризується виключно з позитивної сторони. ОСОБА_3 займається активно громадським життям допомагає спортивному молодіжно-дитячому об`єднанню «Оріон» у організації проведення змагань районного, обласного та Всеукраїнського масштабів. ОСОБА_3 починаючи з 2015 року приймав участь у волонтерському русі.
Крім цього, має матір пенсійного віку, за якою здійснює догляд, яка на даний час хворіє, надає їй матеріальну допомогу.
Вказані обставини підтверджені відповідними доказами, що додані до заперечення на клопотання захисником та обвинуваченим в судовому засіданні.
При цьому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини щодо ймовірності втечі підозрюваного, та його переховування від правоохоронних органів, зокрема, у справах, «Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти Росії», де зазначено, що така ймовірність не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.
Вказані обставини не було доведено прокурором.
Також, суд вважає не доведеним ризик, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого чи свідків, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки не надано жодних доказів на вчинення таких протиправних дій обвинуваченим з моменту вручення ОСОБА_3 підозри у даному кримінальному провадженні та по даний час.
Суд вважає не доведеним ризик щодо можливості ОСОБА_3 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором вказаний ризик є лише припущенням, що не може бути достатнім для застосування запобіжного заходу.

Доводи прокурора про те, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення буде ймовірно спонукати до спроб вчинити ОСОБА_3 дії визначені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає не доведеними в цілому.

При цьому, суд враховує практику ЄСПЛ якою визначено, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою при вирішенні питання продовження запобіжного заходу.
Суд враховує, що цілодобовий домашній арешт є одним із суворих запобіжних заходів, що другий за триманням під вартою, оскільки особа обмежена у своїх правах та свободах.

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" застосування запобіжного заходу не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.3 ст.194 КПК України, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, зокрема наявність обґрунтованої підозри але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті щодо наявності ризиків та застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом.
Суд, вважає за необхідне зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 183, 184,193, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту в певний період доби, - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, - прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, органу досудового розслідування в провадженні яких буде знаходитись дане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000347 від 29.09.2020, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1