УХВАЛА
Справа № 521/19988/17

Номер провадження:1-в/521/317/21

31 березня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, в режимі відеоконференції, клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Тбілісі Республіки Грузія, громадянина Грузії, грузина, одруженого, до засудження не працював, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження постійного місця мешкання на території України не мала, раніше судимого.

Засудженого: 02.02.2018 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням звернувся ОСОБА_5 , в якому просить він звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на погіршення стану здоров`я по ряду важких захворювань, а також у зв`язку з наявністю у нього двох заохочень.

Засуджений ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у зв`язку зі станом здоров`я не зміг висловити свою позицію стосовно клопотання.

Разом з цим, захисник засудженого, адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання свого підзахисного та просила його задовольнити. При цьому, захисник пояснила, що засуджений ОСОБА_5 на час розгляду клопотання відбув 2/3 призначеного судом покарання, має одне заохочення, три стягнення, які, на думку захисника, є несуттєвими, в установі виконання покарання не працевлаштований у зв`язку з наявністю в засудженого тяжких захворювань .

Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що засуджений за період відбування покарання в установі порушував режим утримання, за що мав стягнення та не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та працею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання про звільнення від відбування покарання умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на час подання клопотання дійсно відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, відбуваючи покарання за тяжкий злочин, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення. Окрім того, за час відбуття покарання засуджений мав одне заохочення.

Разом с цим, суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 (три) рази, в установі не працевлаштований, характеризується посередньо та протягом відбуття покарання в установі не довів, що його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Оцінюючи посилання засудженого та його захисника на погіршення стану здоров`я засудженого ОСОБА_5 , суд виходить з того, що наявність хвороби засудженого є окремою підставою для звільнення від відбування покарання, визначеною ст.152 КВК України, та відповідно до положень ч.5 ст.154 цього ж Кодексу у випадку наявності в засудженого тяжкої хвороби подання про звільнення від відбування покарання подається до суду начальником органу або установи виконання покарань на підставі висновку лікарської комісії й особової справи засудженого, а також інших даних, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання, тому в даному випадку суд не може розцінювати хворобу засудженого як критерій його умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, вказані обставини у їх сукупності, дають суду підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та його звільнення умовно-достроково не буде відповідати меті та засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, у зв`язку з чим суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня оголошення ухвали, для особи, яка перебуває під вартою, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_6