Дата документу 28.04.2021 Справа № 310/2452/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/2452/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/376/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська УВП №11»),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, невійськовозобов`язаного, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24 травня 2021 року включно, з визначенням розміру застави в сумі 181600 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення.
Так, 4 березня 2021 року, приблизно о 10 год., знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Відразу після цього, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи відмичку, шляхом відчинення замку вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_3 , в якій знаходились цінні речі, а саме: 2 (дві) золоті каблучки 583 проби вартістю 6000 гривень, 2 (два) золотих кільця 583 проби вартістю 6000 гривень, золотий ланцюжок 583 проби вартістю 1000 гривень, золота підвіска 583 проби вартістю 2000 гривень, телевізор «Samsung» вартістю 24000 гривень, телевізор «Samsung» вартістю 10000 гривень, ноутбук «Lenovo» вартістю 5000 гривень, кондиціонер «ERGO» вартістю 5000 гривень, а всього на суму 49000 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_10 . Під час перебування у квартирі та скоєння крадіжки, дізнавшись про направлений до нього наряд поліції (почувши розмову чоловіка сусідки, який підпер двері квартири), усвідомлюючи, що буде виявленим та не бажаючи цього, незважаючи на те, що квартира знаходиться на третьому поверсі та розуміючи отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння, через вікно на лоджії залишив квартиру та при падінні отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого не зміг довести свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном потерпілої, оскільки не зміг викрасти майно та залишити місце скоєння злочину.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, пов`язаного із проникненням до житла, тобто з прямим умислом діяння безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

4 березня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 5).

6 березня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 36-38).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід більш м`який, ніж тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не прийнято до уваги надані захистом документальні підтвердження про наявність у ОСОБА_7 на утриманні дружини та доньки, які з ним проживають та знаходяться на його утриманні.

Зауважує, що ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він працює не офіційно за рахунок чого утримує свою сім`ю.

Крім того вказує, що у судовому засіданні надані докази наявності хвороб у ОСОБА_7 , які у нього на теперішній час та він потребує лікування та нагляду лікарів за ним.

Зазначає, що розмір застави судом першої інстанції був призначений без врахування матеріального становища ОСОБА_7 та матеріалів кримінального провадження, де майнова шкода не спричинена та у судовому засіданні слідчий пояснив, що предмети, які пред`явлені в підозрі, всі знаходилися на своїх місцях та в квартирі не порушений порядок, що свідчить про іншу кваліфікацію по справі.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що дане кримінальне провадження вже направлено до суду першої інстанції. Зауважив, що шкода в цьому кримінальному провадженні відсутня та просив врахувати стан здоров`я ОСОБА_7 .

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану його захисником апеляційну скаргу. Зазначив, що стан його здоров`я не дозволяє знаходиться в умовах слідчого ізолятору.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що рішення суду першої інстанції законне.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних корисливих злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 6 років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України підтверджуються: протоколами огляду місця події від 4 березня 2021 року (а.с. 13-19, 29-33); схемою до протоколу огляду місця події від 4 березня 2021 року (а.с. 20); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 4 березня 2021 року (а.с. 21-26); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 4 березня 2021 року (а.с. 34-35).

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, факт неодноразового відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, факт перебування на розгляді в суді іншого кримінального провадження у відношенні нього, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При цьому, колегія суддів зазначає про те, що підозрюваний ОСОБА_7 у судове засідання до суду першої інстанції для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не з`явився, у зв`язку із чим був підданий приводу через органи поліції (а.с. 62), що також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання, офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, відсутні дані, що він має постійне джерело доходу, що у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних злочинів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має на утриманні дружину та доньку, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому факт на утриманні підозрюваного дружини та доньки у судовому засіданні апеляційного суду не підтверджений.
Посилання про те, що підозрюваний за станом свого здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору спростовуються відповіддю начальника філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області ОСОБА_12 , з якої вбачається, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_7 без негативної динаміки, в умовах слідчого ізолятору утримуватись може.
Щодо розміру застави, який апелянт вважає надто високим, то колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, крім того, визначений розмір застави в сумі 87560 гривень в рамках іншого кримінального провадження було внесено останнім, після чого, він знову підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, а тому з урахуванням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України підстави для призначення іншого розміру застави відсутні.
Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4