МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/143/17
Провадження № 1-кп 945/51/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2021 року Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українця, громадянина України, освіта вища, який працював на посаді судді Приморського районного суду м.Одеса, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2018 до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт № 0000105 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Вказане кримінальне провадження № 469/143/17 перебувало у провадженні судді ОСОБА_6 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області, у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_6 в межах п`ятирічного строку, відповідно до Указу Президента України від 20.11.2013 № 645/2013, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 469/143/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2018 кримінальне провадження № 469/143/17 розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 26.11.2018 вказаний обвинувальний акт було призначено до підготовчого судового засідання, згідно вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із зміною обстановки, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, обвинувачений клопотання підтримав та просив закрити кримінальне провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Рішенням Конституційного суду України від 11 червня 2020 року по справі №1-305/2019 (7169/19) визнано такою, що не відповідає Коституції України (є неконституційною) ст.375 КК України, при цьому зазначено, що вказана стаття втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Коституційним судом цього рішення ( тобто 11 грудня 2020 року). На даний час рішення вступило в закону силу.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, однак ст.284 КПК України не визначено як підстав, так й порядку закриття кримінального провадження внаслідок визнання рішенням Конституційного Суду України певного закону чи частини закону такими, що не відповідають Конституції України (тобто неконституційними).
За статтею 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, судом можуть застосовуватися загальні засади кримінального провадження.
Статтею 7 КПК України визначено перелік загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.
Частиною 1 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Ці норми кореспондуються із статтею 8 Конституції України, за якою в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання, зокрема про відповідність Конституції України законів України. Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Таким чином зазначене рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 набрало законної сили та є обов`язковим.
У пункті 4 рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 року №15-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) зокрема зазначено, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
З аналізу положень законодавства слідує, що підставою для втрати чинності закону у цілому або його частин є визнання єдиним органом законодавчої влади - Верховною Радою України - такого закону або його окремих положень такими, що втратили чинність, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні - Конституційним Судом України, оскільки його рішення належить сприймати як загальнообов`язковий правовий акт, який діє на усій території України та є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами права. І оскільки і в першому, і в другому випадку правовими наслідками є втрата законом чи його частиною чинності, втрата чинності законом (чи частини закону) внаслідок визнання їх неконституційними є тотожними набранню чинності законом, яким скасовується кримінальна відповідальність.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 02.09.2020 у справі №0306/7567/12 при розгляді у касаційному провадженні кримінальної справи за ст.375 КК зазначила наступне. Рішенням Конституційного Суду України від 11.06.2020 ст.375 КК визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), і передбачено втрату нею чинності через шість місяців з дня ухвалення цього рішення. Встановленою Конституційним Судом України метою відтермінування втрати чинності наведеної кримінально-правової норми є надання законодавцю часу для приведення її змісту у відповідність із Конституцією України. Визнання правової норми неконституційною анулює підстави для формування висновків щодо її застосування, оскільки в такому випадку кримінально-правова норма втрачає законну силу, що є безумовною підставою для закриття кримінальної справи за відповідним обвинуваченням.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12 зазначено, що офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні ( п.26 Постанови).
Отже, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання прокурора та клопотання ОСОБА_5 і з урахуванням викладеного та загальних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права та законності, суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження за номером 0000105 від 23.02.2015 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.375 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що рішенням Конституційного Суду України від 11.06.2020 статтю 375 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5 КК України, ст.ст. 7, 8, 9, 91, 92, 129, 284, 369, 371 КПК України,

Постановив :

Кримінальне провадження № 0000105 від 23.02.2015, відносно вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України - закрити на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1
11.02.2021