22.06.2021
Справа № 642/3763/21
Провадження №1-кс/642/1781/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

19.06.2021 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 09.06.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , на підставі Наказу ГУНП в Харківській області № 21 о/с від 20.01.2021, призначений на посаду інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (смт.Коломак) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, має спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» є представником центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

06.06.2021 приблизно о 17:00, інспектор ОСОБА_5 разом з поліцейським з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 отримали повідомлення щодо пошкодження водієм, який керував автомобілем «Мерседес Е200» НОМЕР_1 паркану Коломацької селищної об`єднаної територіальної громади за адресою АДРЕСА_2 та приблизно о 19:20 приїхали за адресою мешкання ОСОБА_8 з метою подальшого її доставлення до відділу поліції, до якого також прибув ОСОБА_9 , якому на праві користування належав транспортний засіб «Мерседес Е200» НОМЕР_1 .

Діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, за попередньою змовою, з метою отримання неправомірною вигоди, 06.06.2021 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час розмови з ОСОБА_9 , знаходячись неподалік адміністративної будівлі сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, розташованою за адресою: смт. Коломак, вул. Гетьмана І. Мазепи, 6 стали виказувати прохання надати їм особисто та їх керівництву неправомірну вигоду в сумі 12 000 грн. за не складання стосовно ОСОБА_9 адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також його дівчини ОСОБА_8 за ст. ч. 2 ст. 126 , ст. 124 КУпАП та не направлення відповідних матеріалів до суду для притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_5 18.06.2021, сидячі на водійському сидінні в автомобілі ВАЗ-2121 «NIVA» синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи біля в`їзду до смт Коломак Харківської області, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з корисливим мотивом одержав від ОСОБА_9 , який сидів поруч - на пасажирському сидінні вказаного автомобіля, раніше обумовлену ними неправомірну вигоду в розмірі 12 000 грн. за не складання стосовно ОСОБА_9 адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також його дівчини ОСОБА_8 за ст. ч. 2 ст. 126 , ст. 124 КУпАП та не направлення відповідних матеріалів до суду для притягнення до адміністративної відповідальності.

18.06.2021 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За викладених обставин у сукупності, сторона обвинувачення вважає, що обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 є недостатнім щоб їх відвернути.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують аргументовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували та просили обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрюваний має офіційне працевлаштування, одружений та має утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважають, що не існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

Відповідно до п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою. має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97 ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків та відповідно до процедури, встановленої законом. П. З ст. 5 Конвенції кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Це ж положення відображено в ч. 4, 5 ст. 28 КПК України, а саме кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

З моменту ратифікації Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Серед них відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України. ч.4 ст.9 КПК України вказує, що у разі наявності протиріччя норм КПК України міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору.

В п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» N 35615/06, від 13 листопада 2007 року вказується, що вимога обґрунтованої підозри є важливим елементом гарантії від свавільного арешту і затримання. Того факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин. Суд підкреслює в цьому зв`язку, що за відсутності розумної підозри особу не може бути заарештовано або затримано з метою змусити його дати свідчення або свідчення проти інших осіб, або для виявлення фактів або інформації, які можуть служити для обґрунтування підозр щодо нього.

Відповідно до п.1 ч.1 ППВСУ № 11 від 17.10.2014 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" При здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність" строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в силу свого службового становища, перебуваючи на вищевказаній посаді має доступ до речей і документів, що мають значення для даного кримінального провадження ( у тому числі адміністративних матеріалів), таким чином може знищити, сховати або спотворити такі речі чи документи. Також, використовуючи свої службові повноваження та службове становище може впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження, які на теперішній час ще не допитані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від органів досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для забезпечення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на строк 60 днів по 16 серпня 2021 року включно.

Початок строку тримання під вартою - з моменту затримання, 18 червня 2021 року.

Строк дії ухвали по 16 серпня 2021 року включно.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , 1993 року народження, заставу у кримінальному провадженні у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн. 00 коп., яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу за наступними реквізитами: на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (отримувач коштів), Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249, Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача: 820172, Рахунок отримувача: UA0006674, призначення платежу - запобіжний захід, до сплину терміну тримання під вартою.

Після внесення застави підозрюваного ОСОБА_5 з під варти звільнити.

Та покласти на нього обов`язки.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, а також виконувати обов`язки на строк до двох місяців:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1