Справа № 211/1704/19
Провадження № 1-кп/211/132/21
У х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2021 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі кримінальне провадження№0000210 обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білопілля. Сумської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку, працює ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
06.02.2019 року у денний час доби ОСОБА_4 прибув до місця своєї роботи по АДРЕСА_2 . За даною адресою знаходиться магазин «СМС», приміщення якого перебуває у власності ОСОБА_4 . Припарковавши свій автомобіль, останній побачив раніше не знайому йому ОСОБА_8 , яка годувала вуличних собак біля будинку, в якому знаходиться вищевказаний магазин. Так. Як ОСОБА_4 являється власником однієї з квартир даного будинку, він зробив обгрунтоване зауваження ОСОБА_8 , яке полягало в проханні більше не годувати на даній ділянці місцевості собак, та не розводити бруд. Почувши це, ОСОБА_8 почала провокувати конфлікт та погрожувати пошкодженням автомобіля, який належить ОСОБА_4 , на що останній не зреагував та пішов до свого робочого місця.
Надалі, 06.02.2019 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин до приміщення магазину «СМС», зайшов ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_8 , та останні цілеспрямовано направилися до кімнати, в якій проводиться фотозйомка осіб для документів, та де перебував ОСОБА_4 . В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
В подальшому реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_4 , раптово наніс не менше 2 ударів правою рукою в обличчя ОСОБА_4 , від яких останній впав на підлогу. В той же час, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 неодноразово наніс удари обома ногами в область тулуба ОСОБА_9 , коли останній знаходився в положенні лежачі, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, нижньої губи з обох сторін, садно на нижній губі праворуч, синець по білягрудниній лінії ліворуч на рівні 2-4 ребер, які згідно висновку експерта №276 від 28.02.2019 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України 17.01.1995р.№6.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 06.02.2019 року він приблизно о 10 годині приїхав на роботу, побачив, що біля підїзду стоїть будка, в якій живе собака, дівчина кормить собак, зробив зауваження, щоб не кормила. Вона почала кричати, сказала прибрати машину. Приблизно о 17-18 год. його позвала колега ОСОБА_10 , він побачив незнайомого чоловіка та жінку, що бачив вранці. Чоловік сказав яке він мав право робити зауваження його дружинні та вдарив, коли він впав, то обвинувачений почав бити ногами. Він особисто нікого не ображав. Виборний стояв навпроти нього та вдарив рукою зжатою у кулак в обличчя, він вдарився головою об стінку, впав, а ОСОБА_11 бив ного 3 рази. Його намагалися зупинити, були пошкоджені речі: фотоапарат, телефон, вспишки. Він жінці не грубив. Також та знаходились ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - це колеги. Вони зайшли коли вже обвинувачений почав його бити, побиття тривало 30-40 секунд. Ногами 3-4 удари в тулуб. Коли він стояв позаду нього стояла стінка, після удару в обличчя він вдарився об стінку, впав і тоді забігли свідки. Всього приміщення 4 кімнати, вибігли з різних кімнат. Обвинувачений ображав нецензурною лайкою, після ударів гематоми на обличчі та тілі.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 кожен окремо, показали, що бачили, як обвинувачений наносив ударів потерпілому, з яким працюють. Охарактеризували потерпілого як спокійного, ввічливого чоловіка. Обвинувачений прийшов разом з дружиною. Він ображав потерпілого. Коли потерпілий лежав на підлозі обвинувачений бив його ногами, вони його відтягували. Крім того бачили апаратуру, яка була розкидана на підлозі.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що в лютому 2019 року вона прибирала на вилиці біля вуличної собаки, яка народила. В цей час підїхав потерпілий та почав говорити навіщо вони тут, необхідно їх десь завезти, та почав ображати її. Вона розплакалась, в цей час подзонив чоловік й вона розповіла йому що сталося. Увечері, коли чоловік прийшов з роботи вони пішли до магазину потерпілого, кімната маленька вона стояла за чоловіком, тому не бачила що там відбувалось. Потерпілий сказав «ти встряг чоловік, що ти мені зробиш», потім вони почали словесну перепалку, й вона взяла чоловіка за руку та почала виводити з приміщення.
Обвинувачений вину не визнав.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити. ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання, та просив його задовольнити.
Прокурор та представник потерпілого заперечували проти вищевказаного клопотання, зазначивши, що так обвинувачений вину не визнав необхідно досліджувати всі докази у повному обсязі.
Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення проступку, за яке передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Реалізуючи вимоги ст. 49 КК України, роз`яснення п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкого чи особливо тяжкого.
Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Стосовно заявленого потерпілим цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.49 КК України, ст. 284 КПК України , суд -
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.
Кримінальне провадження №0000210 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов цивільного позивача- потерпілого ОСОБА_4 до цивільного відповідача- обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілому ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .