Справа № 141/803/20
Провадження №1-кп/141/14/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 06.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вербівка Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2018 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт.

27 грудня 2019 року ОСОБА_3 викликано до Оратівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій обасті, де йому було роз`яснено про порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати, та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

ОСОБА_3 27.12.2019 року, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення із Оратівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області до Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області для відбування адміністративного стягнення. Головою Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області 02.01.2020 року видано розпорядження № 1-А.Г., яким ОСОБА_3 прийнято на роботу в Скоморошківську сільську раду по виконанню робіт з благоустрою, затверджено графік відбування адміністративного стягнення та проведено із останнім інструктаж із техніки безпеки. Однак, ОСОБА_3 станом на 14.02.2020 року відпрацював лише 10 годин суспільно корисних робіт із призначених йому 240 год.

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 31.03.2020 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком три доби, яке він відбув 28.09.2020 року у встановленому законом порядку.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що повинен дотримуватися норм закону, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання адміністративного стягнення та не відпрацюванні жодної години суспільно корисних робіт, які йому були призначені постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2018 року, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Між начальником Оратівського відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 23.11.2020 року укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 389-2 КК України.

ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро покаявся, надав стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується зазначеного провадження. Обставин, що обтяжують його винуватість, не встановлено.
Враховуючи викладене, сторонами угоди визначене узгоджене покарання за ст. 389-2 КК України у виді позбавлення волі строком один рік та звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду та призначити покарання, визначене угодою.

ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд про затвердження угоди; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок; погодився на призначення судом узгодженого покарання.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши пояснення учасників кримінального процесу, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ст. 389-2 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесено до нетяжких злочинів.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов' язання очевидно можливі для виконання.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання. Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлені.
Відповідно до ч.2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, із застосуванням ч.2 ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення екпертів відсутні.
Речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 474 - 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 листопада 2020 року між начальником Оратівського відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000110 від 06.10.2020 року.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів через Оратівський районний суд Вінницької області з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між підозрюваним, обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1