Справа № 164/1002/20
п/с 1-кп/164/44/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000116 від 6 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Маневицьким районним судом 2 листопада 2011 року за ч. 2 ст. 153 КК України до 4 років позбавлення волі зі встановленням іспитового строку на 2 роки; ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 28 серпня 2013 року скасовано іспитовий строк, звільнений з місць позбавлення волі 28 серпня 2017 року по відбуттю строку покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи судимим 2 листопада 2011 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 153 КК України до 4 років позбавлення волі зі встановленням іспитового строку на 2 роки, який ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 28 серпня 2013 року скасовано, звільнений з місць позбавлення волі 28 серпня 2017 року по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення і перевиховання не став і, маючи не погашену судимість, вчинив незакінчений замах на таємне викрадення майна філіалу ДП «Волиньторф» - Маневицького торфозаводу за наступних обставин.

Так, 6 квітня 2020 року біля 17 години ОСОБА_5 , після розпиття алкогольних напоїв зі своїми знайомими в лісовому масиві, що в західній частині від селища Маневичі Волинської області, з метою таємного викрадення майна запасних частин до автотракторної техніки в якості металобрухту, через земляний насип пройшов на охоронювану сторожовою охороною територію Маневицького торфозаводу філіалу ДП «Волиньторф», що в смт. Маневичі по вул. Луцькій, 21. Після цього, переконавшись, що його ніхто не бачить і поряд відсутні будь які особи з числа працівників вказаного підприємства, через незачинені двері проник в приміщення ремонтно механічної майстерні, де в той час перебував на ремонті трактор ДТ-75Б (інвентарний номер 50). Виявивши, що біля вказаного трактора знаходиться від`єднаний радіатор системи водяного охолодження двигуна, вартістю 2 700 гривень, ОСОБА_5 з метою його викрадення, відсунув на середину майстерні, однак був виявлений працівниками підприємства, які припинили його дії, чим він не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, пояснивши, що 6 квітня 2020 року біля 17 години дійсно перебував на території Маневицького торфозаводу, однак наміру викрасти майно не мав, а зайшов в середину складу - майстерні у зв`язку з тим, що розшукував свого товариша ОСОБА_7 , з яким вживали алкогольні напої. Знайшов Михайлова, який якраз навантажував залізо на тачку, почув, що хтось іде і, зрозумівши, що то наближається охорона, почали разом тікати. Він втік в ліс, де і був виявлений охоронцями.

Представник потерпілого ОСОБА_4 суду показав, що 6 квітня 2020 року із ремонтно - механічної майстерні торфозаводу обвинувачений намагався викрасти радіатор, вартістю 2 700 гривень. Збитки потерпілому не заподіяні, тому щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.

Не зважаючи на часткове заперечення своєї винуватості у інкримінованому злочині, вина ОСОБА_5 повністю доводиться письмовими доказами, а також показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, зокрема:

- рапортом працівника поліції від 6 квітня 2020 року про те, що 6 квітня 2020 року о 17 годині 36 хвилин надійшло повідомлення на лінію НОМЕР_1 від головного інженера ДП Маневицький торфозавод ОСОБА_8 , який повідомив, що з приміщення складу заводу приблизно о 17 годині ОСОБА_5 намагався викрасти радіатор із трактора (а.п.5);

- протоколом огляду місця події 6 квітня 2020 року зі схемою, в якому зафіксовано зовнішнє розташування та вигляд зсередини ремонтно - механічної майстерні Маневицький торфобрикетний завод, а також виявлені радіатор системи охолодження двигуна біля трактора та типи слідів взуття (а.п.6-8);

- довідкою Маневицького торфозаводу про те, що оціночна вартість радіатора водяного охолодження латунного до трактора ДТ 75-Б (інвентарний номер 50) становить 2 700 гривень (а.п.13);

- консультаційним висновком спеціаліста Маневицької ЦРЛ №45 від 6 квітня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.п.22);

- висновком спеціаліста №317 від 27 квітня 2020 року, відповідно до якого слід низу взуття, який був вилучений 6 квітня 2020 року під час проведення огляду місця події у приміщенні ремонтно механічної майстерні ДП «Маневицький торфозавод» залишений кросівком на праву ногу, наданої на дослідження пари взуття ОСОБА_5 (а.п. 41 45);

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що 6 квітня 2020 року приблизно о 17 годині він зайшов в майстерню на території заводу і помітив там сторонню особу, яка спочатку, намагаючись сховатися, впала на землю, а потім почала втікати в сторону лісу. Опізнати не може, однак ствердив, що це був молодий чоловік невисокого зросту;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що приблизно о 17 годині 20 хвилин, по завершенню робочого дня 6 квітня 2020 року, він почув, що ОСОБА_9 закричав: «Що ти тут робиш?» і помітив як із майстерні в сторону лісу вибіг обвинувачений, якого розгледів добре. Коли наздогнали, то він намагався чинити опір;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який підтвердив показання свідка ОСОБА_10 і доповнив, що коли наздогнали ОСОБА_5 , то він був в неадекватному стані і казав, що в лісі спускає березовий сік.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 6 квітня 2020 року разом із обвинуваченим вживали алкогольні напої, після чого він пішов додому. Про те, що ОСОБА_5 затримали того дня дізнався вже ввечері. Заперечив показання обвинуваченого з приводу того, що вони обоє перебували на території майстерні торфозаводу.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що своїми умисними діями, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаними з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту і не погашену судимість, разом з тим у потерпілого відсутні претензії до обвинуваченого та тяжких наслідків від вчиненого незакінченого замаху на вчинення злочин не настало.

Обставин, які би пом`якшували покарання, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За змістом частин 2 та 3 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та особу винного, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами, можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі зі встановленням максимального іспитового строку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: пару кросівок «Adidas» 41 розміру повернути ОСОБА_5 , два гіпсові зліпки та ґудзик знищити.
Витрати на залучення експертів на суму 1307 гривень 60 копійок стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.
Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1