СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1141/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001160 від 22.04.2021р. стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
01.04.2005 р. Святошинський районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 12.03.2010 р. звільнений по відбуттю строку покарання з Білоцерківської виправної колонії № 35 по відбуттю строку покарання;
29.09.2011 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі. 12.03.2014 р. умовно-достроково звільнений з Білоцерківської виправної колонії № 35 з невідбутим строком 1 рік 3 місяця 12 днів;
11.10.2017 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
11.05.2018 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. 29.12.2020 р. умовно-достроково звільнений з Старобабановської виправної колонії № 92 Черкаської області з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 14 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новостав Шумського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001160 від 22.04.2021р. стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України, який призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Прокурор під час підготовчого судового засідання просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначила про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та дотримання правил територіальної підсудності при направленні обвинувального акту до Святошинського районного суду м. Києва. Потерпілий підтримав позицію прокурора.
Обвинуваченений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 проти призначення судового розгляду не заперечили.
Учасники судового провадження висловили свою думку про проведення судового розгляду у відкритій формі судового засідання. Необхідності в складанні досудової доповіді не вбачають.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду м. Києва.
Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 219 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Також прокурор в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у нічний час доби з 22-00 год. вечора до 06-00 год. ранку наступного дня строком на 60 діб, вказавши на обґрунтованість підозри обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечували.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом,який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При вирішенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого та передбачає покарання на строк до 6 років позбавлення волі, також суд враховує, що обвинувачений не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати вплив на свідків та потерпілих, які на даний час не допитані судом, а також ухилятись від суду. Також існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу та раніше був засуджений за злочини проти власності.
Стан здоров`я обвинуваченого задовільний, що не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду.
З огляду на викладене, враховуючи те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Водночас, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 вчинено із застосуванням насильства.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги те, що ухвалою від 23.06.2021р. до обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання з 22 :00 год вечора до 06:00 год. ранку наступного дня до 21 серпня 2021р.
Здійснити розгляд кримінального провадження до вказаного строку неможливо.
Судом були встановлені наступні ризики:ризик переховування від суду, зважаючи на тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим (позбавлення волі від чотирьох до шести років), ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений може здійснити дії щодо примушування недопитаних свідків до зміни своїх показів на свою користь. На даний час вказані ризики продовжують існувати та вони не зменшились.
Також суд, відповідно до вимог ст.ст.177-178 КПК України, враховує, що ОСОБА_4 офіційно не працює, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
З огляду на викладене, враховуючи те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.27, ч. 5 ст. 28, ст.177,ст.178, ст.181, ст. 183, ст. ст. 314-316, ст.331,ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України , на 15 год.30 хв. 03 серпня 2021 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у відкритому судовому засіданні.
Справу розглядати суддею одноособово.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні проводити за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 .
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 24 вересня 2021 року включно без визначення розміру застави.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання : АДРЕСА_3 , з 22 :00 год вечора до 06:00 год. ранку наступного дня строком на 60 діб, тобто до 24 вересня 2021р. включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до прокурора чи суду за викликом;
2) не відлучатись із населеного пункту (з м. Києва), в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні ;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала набирає законної сили негайно.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семі днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду, а в іншій частині - оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1