ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1602/21
Провадження № 1-кс/210/831/21

"29" березня 2021 р. м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000021 від 11 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Бурятія Кабанського району, с. Селенгінськ, Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме: 06.04.2012 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75, п.п.2,3,4 ст.76 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2012 покарання у вигляді іспитового строку змінено на тримання під вартою на 1 рік 6 місяців. 03.04.2014 звільнився з Бердянської ВК Запорізької області умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 2 місяці; 22.04.2015 Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту на 4 місяці; 17.06.2015 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно до відбуття визначено покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 7 місяців. 19.05.2016 року звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29 березня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, із вказаним клопотанням звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності у кримінальних провадженнях №0001784 від 27.11.2019 за ч.1 ст.185 КК України та у кримінальному провадженні №0000520 від 05.04.2020 за ч.2 ст.185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.
22.02.2021 приблизно о 21.30 годин ОСОБА_4 , маючи раніше виниклий злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою обернення його в подальшому на свою користь перебував у приміщенні магазину «Море Пива 18», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Соборності, будинок №38, приміщення №18, де реалізуючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, здійснив замовлення алкогольних, тютюнових виробів та продуктів харчування, а саме: напій зброджений газований «Смородина», 5%, 50 л. вагою 1,991 кг. - 69,01 грн., арахіс «Крісперсчілі» смаженого в оболонці вагою 0,082 кг. - 7,13 грн. кришки НН (HOP HEY) 2 одиниці - 0,70 грн., пакет Море Пива + НН (HOP HEY) маленький - 1,23 грн., одна пачка цигарок «H PhilipMorrisRed» 250.7/10 - 58,21 грн., пиво «Fanatic PORTER» 30 л., 6%, темне, вагою 1,005 кг. - 50,24 грн., арахіс «Крісперс бекон» вагою 0,08 кг., смажений в оболонці 6,96 грн., кальмар «Павутинка» сушений з перцем (смуги) 0,06 кг. - 17,92 грн., пляшка пластикова об`ємом 1 літр, - 2,67 грн., пляшка пластикова об`ємом 2 літра, - 3,13 грн., після чого, приготований продавцем товар в поліетиленовому пакеті, відкрито викрав з прилавка касової зони, після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим швидко зник.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись в подальшому ними на власний розсуд, у зв`язку з чим своїми діями завдав ТОВ «МП-ЦЕНТР» майнової шкоди яка відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №986 від 17.03.2021 року становить 217,20 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
У вчиненні даних кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у республіці Бурятія, Кабанського району, с. Селенгінськ, Російської Федерації, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 06.04.2012 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ч.1 ст.309, ст.70 КК України із покаранням у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75, п.п.2,3,4 ст.76 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до постанови Дзержинського р.с. м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2012 покарання у вигляді іспитового строку змінено на тримання під вартою на 1 рік 6 місяців. 03.04.2014 звільнився з Бердянської ВК Запорізької області умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 2 місяці; 22.04.2015 Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.395 КК України із покаранням у вигляді арешту на 4 місяці; 17.06.2015 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України із покаранням у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим за вироком Центрально-міського р.с. м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2015 та остаточно до відбуття визначено покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 7 місяців. 19.05.2016 звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання.

Направлені обвинувальні акти: 28.12.2019 к.п. №0001784 від 27.11.2019 за ч.1 ст.185 КК України скеровано до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з обвинувальним актом; 26.05.2019 к.п. №0000520 від 05.04.2020 за ч.2 ст.185 КК України скеровано до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з обвинувальним актом.

29.03.2021року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000021.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст.12 КК України ч. 2 ст. 185 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

В ході проведення досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: оглядом місця події від 13.03.2021, заявою про кримінальне правопорушення від 04.03.2021, показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 12.03.2021, протоколом огляду предмету від 17.03.2021 року, постановою про визнання речовим доказом диска, показаннями свідка ОСОБА_8 від 12.03.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний не одружений, офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування, також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, які б могли стримати останнього не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу або території України, свідчить про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів проти власності, а також обставини, спосіб вчинення злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання зазначених вище ризикам, є достатні підстави продовжити застосування до ОСОБА_4 , а саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, що лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи, а також існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, або злочину який спричинив загибель людини.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, оскільки, ОСОБА_4 неодноразово судимий, на розгляді в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу перебуває два кримінальних провадження відносно нього, немає постійного місця роботи та місця проживання, тому просив суд клопотання слідчого задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав, але заперечував проти обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд обрати відносно нього інший запобіжний захід.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні, також заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника (кожного окремо), дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію, майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини, його причетність до вчинення даного злочину, повністю підтверджується обґрунтованого підозрою у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявними у провадженні доказами, а саме: оглядом місця події від 13.03.2021, заявою про кримінальне правопорушення від 04.03.2021, показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 12.03.2021, протоколом огляду предмету від 17.03.2021 року, постановою про визнання речовим доказом диска, показаннями свідка ОСОБА_8 від 12.03.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Аналізуючи дані про особу ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, міцних соціальних стосунків не має, не зареєстрований, підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, що збільшує ризик втечі. Раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, останній раз 17.06.2015 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточно до відбуття 1 рік 7 місяців позбавлення волі, 19.05.2016 року звільнений з Солонянської ВК по відбуттю строку покарання. Таким чином, усвідомлення ОСОБА_4 що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, схилятиме його до уникнення кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню та переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки злочин був скоєний в присутності очевидців, які в подальшому допитані в якості свідків та якими було впізнано особу ОСОБА_4 як того хто його скоїв.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано і інші дані щодо особи ОСОБА_4 та враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме такий запобіжний захід є співмірним у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 є особою раніше судимою, тому до підозрюваного слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виключення в майбутньому існування ризиків, переховування від органів досудового розслідування та суду, запобігання можливості впливати на потерпілого та свідків по зазначеному кримінальному провадженню, а також з метою запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень. У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків, а з особистою порукою до суду ніхто не звертався.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Враховуючи обставини кримінального провадження вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 136200 гривень, оскільки внесення застави саме в такому (максимальному) розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою з 15 годин 30 хвилин 29 березня 2021 року до 15 години 30 хвилин 27 травня 2021 року.

Визначити розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 на строк до 27 травня 2021 року наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;
- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали становить 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду складено 30 березня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1