н/п 1-кс/766/7035/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

26 липня 2021 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просив:

Визнати бездіяльність посадових осіб Головного управління національної поліції в Херсонській області Херсонського районного управління поліції відділу поліції сектору дізнання

Скасувати постанову від 29.04.2021 року, начальника СД Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №001689 від 01.08.2019 року.

Обґрунтування скарги.

Згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області суддя ОСОБА_1 від 24 лютого 2020 року скасовано постанову слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП В Херсонській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №001689 за ч.1 ст.190 КК України від 28.12.2019 року.

Постанову про закриття кримінального провадження отримано 24.07.21 року на, що є відповідний напис на постанові про отримання.

При ознайомлені з матеріалами справи 26.04 2021 року згідно вимог ст.221 КПК України встановлено, що ніяких процесуальних дій дізнавачем по справі не вчинено з дня скасування 24 лютого 2020 року.

Постанова винесена з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме ст.110, п.2ч.1 ст.284 КПК України.

Сторони:

Скаржник надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, зазначивши, що скаргу підтримує у повному обсязі.

Дізнавач надав матеріали кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306КПК України не є перешкодою розгляду скарги.

Мотивація суду:

Дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з таких підстав:

За змістом ст.110КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту прав та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова є невмотивованою та необґрунтованою.

Дізнавач закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284КПК України, яка передбачає закриття кримінального провадження, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а дізнавач закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення, тобто дізнавач закрив кримінальне провадження на підставі, яка кримінальним процесуальним законом не визначена.

Закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284КПК України можливе тільки тоді, коли встановлена особа, яка вчинила діяння, але доведено, що це діяння не містить складу злочину. Проте дізнавач в резолютивній частині оскаржуваної постанові не зазначає конкретну особу, в діянні якої відсутні ознаки кримінального правопорушення.

З урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.284, п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити виклад обставин про вчинення злочину, зміст доводів потерпілого про вчинений злочин, виклад доказів, які спростовують його доводи, правовий аналіз доказів, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу..

Оскаржувана постанова не містить викладу обставин про вчинення злочину, доводів потерпілої сторони, а також посилання на докази, які б спростовували ці доводи чи підтверджували їх.

Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР були внесені 01 серпня 2019 року, а слідчий вперше закрив кримінальне провадження 28 грудня 2019року, не вчинивши жодної належної слідчої дії.

24.02.2020 року ухвалою слідчого судді було скасовано постанову слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001689.

27.03.2020 року слідчому були надані вказівки по кримінальному провадженні № 0001689.

03.09.2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.

08.09.2020 року слідчим суддею постановлено ухвалу про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містяться в АТ КБ «Приват Банк». Ухвала виконана не була.

Основу змісту постанови про закриття кримінального провадження мають становити докази, які спростовують доводи потерпілої сторони та правовий аналіз цих доказів, натомість оскаржувана постанова містить виклад ст.91 КПК України, посилання на те, що «в ході проведення слідчих (розшукових) дій встановити свідків і очевидців факту заволодіння грошовими коштами не надалося можливим, а отже не надалось можливим встановити всі обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення. Однак, свідки (які є й очевидці) не є єдиним доказом вчинення кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова винесена з грубими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому має бути скасована.

Досудове розслідування було неефективним.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства ( «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення ( «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

В пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ч.1 ст.307КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити певну дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги, тобто ч.1 ст.307КПК України не передбачено слідчим суддею визнавати бездіяльність.

Тому вимога, щодо визнання бездіяльності, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань співробітниками Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області відомостей про вчинення кримінального правопорушення, не входить до повноважень слідчого судді.

Скаржник отримав копію оскаржуваної постанови 24.07.2021року, до суду звернувся 26.07.2021року, а відтак скаржником не пропущено строк на звернення до суду.

Керуючись ст. 110, п.2 ч.1 ст.284, ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановила

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника СД відділу поліції №5 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження №0001689 від 29.04.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1