справа №176/257/21
провадження №1-кп/176/111/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, такого, що не має малолітніх та неповнолітніх дітей, на обліку в центрі зайнятості не перебуваючого, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.12.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2021 року за №0000056,

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , приблизно о 13 годині 00 хвилин 03 лютого 2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, проходив по провулку Західний в м. Жовті Води, Дніпропетровської області та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна з домоволодіння АДРЕСА_3 , належного на праві приватної власності ОСОБА_5 , яке фактично перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, 03 лютого 2021 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, через ділянку місцевості, не огороджену парканом, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 підійшов до третього вікна з південної сторони будинку АДРЕСА_3 та ліктем правої руки розбив скло зовнішньої віконної рами. Одразу після чого відчинив засув на віконній рамі, відкрив її та проник до приміщення будинку.

Перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 пройшов до літньої кухні, де побачив котел газового опалення білого кольору марки «Геліос» АОГВ-10, належний на праві власності ОСОБА_6 та визначив його предметом свого злочинного посягання. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_3 , приблизно о 13 годині 10 хвилин 03.02.2021 року, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і не контролює їх, взяв до рук котел газового опалення білого кольору марки «Геліос» АОГВ-10 та через вхідні двері покинув приміщення будинку домоволодіння АДРЕСА_3 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_3 вийшов з території домоволодіння АДРЕСА_3 , з місця вчинення злочину зник, викраденим котлом газового опалення білого кольору марки «Геліос» АОГВ-10 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 12 від 10.02.2021 року на суму 3150 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Просив не досліджувати докази у кримінальному провадженні. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений в силу вимог ст.63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, відповідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на поведінку обвинуваченого надходили скарги до Жовтоводського відділу поліції, підтримує зв`язки з особами раніше судимими, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується довідкою - характеристикою, виданою Відділенням поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно повідомлення Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 на військовому обліку не перебуває.

Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, досудової доповіді від 10 березня 2021 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі. У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням пропонують, окрім обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, додатково покласти на обвинуваченого обов`язок, визначений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України «Виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою».
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприянння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання і навпаки відсутність обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавленні волі з відбуванням покарання реально в місцях позбавлення волі.

При цьому суд, призначаючи покарання обвинуваченому, повинен керуватися загальними засадами призначення покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.12.2020 року за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, керуючись загальними засадами призначення покарання, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.12.2020 року з урахуванням вимог ст.72 КК України.
Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки під час іспитового строку обвинувачений вчинив новий умисний злочин.
Підстав для застосування ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом або призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд не вбачає, оскільки судом застосовуються вимоги ст.71 КК України.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженню не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні, а саме: за проведення судової трасологічної експертизи №19/104-7/3/198 від 12.02.2021 року в сумі 653 грн. 80 коп. та за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/5763-Д від 23.02.2021 року в сумі 653 грн. 80 коп., а всього 1307 грн. 60 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази у даному кримінальному провадження слід вирішити відповідно ст. 100 КПК України. Зокрема,
- газовий котел «Геліос» АОГВ-10, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід залишити потерпілому;

- чотири сліди, які згідно дактилоскопічної карти належать ОСОБА_3 та дактилоскопічну карту, слід залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368,369-371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки 2 /два/ місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.12.2020 року і, з урахуванням вимог ст.72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 3/три/ місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання на підставі даного вироку суду.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні всього в розмірі 1307 грн. 60 коп., а саме:
- за проведення судової трасологічної експертизи №19/104-7/3/198 від 12.02.2021 року в сумі 653 грн. 80 коп.;
- за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/5763-Д від 23.02.2021 року в сумі 653 грн. 80 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- газовий котел «Геліос» АОГВ-10, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому;

- чотири сліди, які згідно дактилоскопічної карти належать ОСОБА_3 та дактилоскопічну карту - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя