печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9917/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002973 від 08.11.2014, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021 №757/1494/21-к у кримінальному провадженні № 0002973 від 08.11.2014.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на земельну ділянку загальною площею 0,5137 га, яка розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:025:0003, та належить ОСОБА_4 .

Зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки його було накладено вже повторно, після скасування судом попереднього арешту цього ж майна, без додаткових доводів на обґрунтування його повторного накладення. Попередній арешт накладений за аналогічним клопотанням із тими самими доводами, було скасовано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №757/2415/20-к. Підставами для накладення першого арешту було визнання земельної ділянки речовим доказом і арешт накладався з метою його збереження, але ця обставина вже була підставою накладення арешту на дане майно в цьому ж кримінальному провадженні. Скасовуючи ухвалу суд зазначив, що протягом досудового розслідування не встановлено що вказане майно є таким, що-набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, а тому застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала. Вказує, що ОСОБА_4 отримав земельну ділянку внаслідок укладення угоди, тобто правомірних дій, а не кримінального правопорушення. Земельна ділянка перейшла у приватну власність на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 3552 від 10.10.2013 року, та на час укладення вказаного договору не існувало жодних обмежень, заборон чи інших обставин, які свідчили б про незаконність відчуження земельної ділянки. ОСОБА_4 не є підозрюваним чи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, є добросовісним набувачем земельної ділянки, а тому вважає, що арешт накладено необґрунтовано та на підставі наведеного він підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 та прокурор про місце, день та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином, не з`явились, слідчий суддя визнав можливим провести розгляд клопотання за їх відсутності, враховуючи при цьому також електронну заяву адвоката ОСОБА_3 від 21.04.2021.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002973 від 08.11.2014 за фактом вчинення посадовими особами Харківської міської ради та низкою інших фізичних осіб кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021накладено арешт на земельну ділянку загальною площею 0,5137 га, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:025:0003, яка належить ОСОБА_4 .

За своїм змістом клопотання адвоката є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021 вбачається, що при накладенні арешту на вказане майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 КК України та відповідно підлягає спеціальній конфіскації, а тому дослідивши долучені до клопотання документи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про накладання арешту.

Так, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021 та надало б слідчому судді підстави на даний час вважати, що необхідність у накладенні арешту на майно, яке перелічено в ухвалі слідчого судді, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002973 від 08.11.2014, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1