Провадження № 1-кс/761/258/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року у справі № 761/14524/18 (провадження №1-кс/761/9972/2018)в рамках кримінального провадження № 0006663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
13.11.2020 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року у справі № 761/14524/18 (провадження №1-кс/761/9972/2018) в рамках кримінального провадження № 0006663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в якому заявник, з урахуванням уточнень, просив суд скасувати арешт накладений на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та заборону ОСОБА_5 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким надано право користуватися цим майном передавати за правочином чи в інший, передбачений законом спосіб, розпоряджатися та користуватися вказаними квартирами .

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0006663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року у справі № 761/14524/18 (провадження №1-кс/761/9972/2018) було накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та заборону ОСОБА_5 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким надано право користуватися цим майном передавати за правочином чи в інший, передбачений законом спосіб, розпоряджатися та користуватися вказаними квартирами . На думку заявника, арешт було накладено необґрунтовано та у його застосуванні відпала потреба. Так, заявник вказує, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем арештованого майна, оскільки придбала його шляхом укладення договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально, у ОСОБА_6 та розрахувалась за вказані квартири шляхом безготівкового переказу грошових коштів. Зазначає, що цивільний позов до неї не пред`являвся, вона не перебуває у статусі підозрюваної чи обвинуваченої у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Вказував, що Київською місцевою прокуратурою №10 подавався цивільний позов в інтересах держави щодо, у тому числі, і арештованих квартир, однак у його задоволенні було відмовлено. На підтвердження власної позиції надав слідчому судді копію відповідного судового рішення.

Присутній у судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, арешт було накладено обґрунтовано та у його застосуванні потреба не відпала.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так , у судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0006663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року у справі № 761/14524/18 (провадження №1-кс/761/9972/2018) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0006663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, задоволено та накладено арешт, на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та заборону ОСОБА_5 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким надано право користуватися цим майном передавати за правочином чи в інший, передбачений законом спосіб, розпоряджатися та користуватися вказаними квартирами .

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на вказане майно була наявність розумних підозр вважати, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 20 квітня 2018 року, зважаючи на те, що майно, зазначене у клопотанні перебуває у власності особи, яка не має статусу підозрюваного, або особи, яка несе цивільно-правову відповідальність за дії підозрюваного, беручи до уваги те, що у задоволенні цивільного позову в інтересах держави стосовно згаданого у клопотанні майна Київській місцевій прокуратурі №10 було відмовлено та те, що власник позбавлений можливості користуватись належним їй майном з 20 квітня 2018 року, слідчий суддя приходить до висновку про те, що інтереси досудового розслідування не виправдовують подальше обмеження законних прав ОСОБА_5 , а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та заборону ОСОБА_5 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким надано право користуватися цим майном передавати за правочином чи в інший, передбачений законом спосіб, розпоряджатися та користуватися вказаними квартирами , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року у справі № 761/14524/18 (провадження №1-кс/761/9972/2018) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року у справі № 761/14524/18 (провадження №1-кс/761/9972/2018) в рамках кримінального провадження № 0006663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року у справі № 761/14524/18 (провадження №1-кс/761/9972/2018) у рамках кримінального провадження № 0006663, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та заборону ОСОБА_5 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким надано право користуватися цим майном передавати за правочином чи в інший, передбачений законом спосіб, розпоряджатися та користуватися вказаними квартирами .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1