Дата документу 15.04.2021
Справа № 501/2286/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000456 від 17 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

29 вересня 2008 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

02 липня 2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.ч. 2, 3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (звільнився 25 лютого 2013 року за відбуттям строку покарання),

26 лютого 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

13 жовтня 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 05 серпня 2019 року після відбуття строку покарання),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В :

06 березня 2020 року, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_12 у дворі будинку АДРЕСА_2 зустрів ОСОБА_13 та малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та побачив в руках у ОСОБА_14 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7 A», вартістю 1075,00 грн.

Після цього ОСОБА_12 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_14 , зловживаючи довірою потерпілого, що виразилося у використанні його малолітнього віку та довірливості, заснованій на родинних стосунках ОСОБА_13 з ОСОБА_12 , завіривши ОСОБА_14 в правомірності своїх дій, попросив у нього мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7 A» нібито для здійснення телефонного дзвінка, запевнивши останнього, що поверне мобільний телефон потерпілому одразу після дзвінка та заплатить за користування ним, тобто повідомив ОСОБА_14 факти, які завідомо для обвинуваченого не відповідали дійсності, оскільки ОСОБА_12 не мав наміру повертати потерпілому його майно. ОСОБА_14 , будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_12 , передав останньому свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A», дозволивши обвинуваченому зателефонувати з нього. Отримавши від потерпілого його мобільний телефон, ОСОБА_12 привласнив його та розпорядився ним на власний розсуд, таким чином умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_14 , заволодів майном потерпілого.

Крім того, в період з 10 квітня 2020 року по 11 квітня 2020 року ОСОБА_12 спільно з особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_15 перебували в Преображенському парку в м. Одесі, де спільно вживали алкогольні напої.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_12 запропонував особі, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_15 поїхати до себе додому в с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області з метою продовження вживання алкогольних напоїв.

ОСОБА_12 та особа, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, розуміючи, що у них відсутні кошти, розробили спільний план вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, підготувавши для цього знаряддя вчинення злочину розкладний ніж, який був у ОСОБА_12 .

В реалізації даного злочинного умислу ОСОБА_12 , спільно з особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, будучи організатором вчинення злочинного діяння, зателефонував оператору таксі за номером «3000» та повідомив деталі поїздки з м. Одеса до с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області.

11 квітня 2020 року, приблизно о 20.00 год., ОСОБА_12 , особа, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_15 , який не був обізнаний про злочинні наміри вищевказаних осіб, на автомобілі «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 виїхали до місця призначення - до с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області.

Діючи згідно із розробленим планом, 11 квітня 2020 року, приблизно о 20 год. 30 хв., за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське ОСОБА_12 , який сидів позаду водія на задньому пасажирському сидінні, з метою вчинення протиправних дій, наказав ОСОБА_10 зупинитися. Після чого, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння особистими речами та коштами, з застосуванням до останнього фізичного насильства, небезпечного для життя в момент його заподіяння, раніше підготовленим знаряддям для вчинення злочину ножем, наніс один удар ОСОБА_10 в область шиї зліва направо, внаслідок чого у потерпілого виникла різана рана шиї з пошкодженням магістральних каналів - різане поранення передньої поверхні шиї з ушкодженням правого кивального (грудинно ключично-соскоподібного м`язу), повним перетином правої зовнішньої яремної вени та неповним перетином правої загальної лицевої вени, яке було небезпечним для життя, і належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_12 з метою позбавити потерпілого можливості орієнтуватися у просторі та утримання його в салоні автомобіля, реалізуючи злочинний умисел щодо заволодіння його майном, наказав особі, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, накинути куртку на обличчя ОСОБА_10 , на що той погодився та виконав вимоги обвинуваченого.

Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , розуміючи загрозу для свого життя та здоров`я, зміг забрати ключі від вищезазначеного транспортного засобу та долаючи фізичне насильство з боку нападників, вибіг з автомобіля на проїзну частину дороги.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 спільно з особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заволодів майном ОСОБА_10 : мобільним телефоном «HUAWEI Y7» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартістю 355,00 грн, чохлом-бампером до зазначеного телефону, вартістю 25,00 грн, банківською карткою АКБ «ІндустріалБанк», «Visa інша».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованих йому злочинів, не оспорював фактичні обставини злочинів, визнав заявлений до нього прокурором цивільний позов та показав суду, що ввечері 06 березня 2020 року він перебував у дворі буд. АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , побачив в руках останнього мобільний телефон, яким вирішив заволодіти. З цією метою він, розуміючи, що малолітній ОСОБА_14 повірить йому, попросив у останнього його мобільний телефон «Xiaomi» нібито щоб зателефонувати, запевнивши потерпілого, що після дзвінка поверне мобільний телефон та заплатить за користування ним, однак, отримавши від потерпілого його мобільний телефон, він не повернув його ОСОБА_14 , а привласнив. Крім того, з 10 по 11 квітня 2020 року він та його знайомі ОСОБА_16 та ОСОБА_15 розпивали алкогольні напої в Преображенському парку в м. Одесі, де він запропонував їм поїхати до нього додому в с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області з метою продовження вживання алкогольних напоїв. Оскільки у нього та ОСОБА_16 не було коштів, вони вирішили вчинити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, підготувавши для цього ніж, який був у нього. ОСОБА_15 про їх наміри не знав. З цією метою він зателефонував в таксі за номером «3000» та замовив поїздку з м. Одеса до с. Прилиманське. 11 квітня 2020 року, приблизно о 20.00 год., до них під`їхав автомобіль таксі під керуванням потерпілого. Вони втрьох сіли в таксі, він сів позаду водія, ОСОБА_16 на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_15 позаду, та виїхали до с. Прилиманське. Діючи згідно з розробленим планом, через деякий час він попросив ОСОБА_10 зупинитися. Після чого раніше підготовленим ножем вдарив потерпілого в шию, після чого наказав ОСОБА_16 накинути на обличчя ОСОБА_10 куртку, що той і зробив. ОСОБА_10 зміг забрати ключі від автомобілю, вирвався від них та вибіг з автомобіля на дорогу, а він та ОСОБА_16 забрали мобільний телефон, чохол-бампер до нього та банківську картку. Заволодівши майном потерпілого, він та ОСОБА_16 втекли, домовившись, що він здійснить збут речей, якими вони заволоділи, а отриманні кошти вони поділять порівну. У вчиненому розкаявся.

В судове засідання під час здійснення судового розгляду потерпіла ОСОБА_17 , яка була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, не прибула, надала суду заяву про здійснення судового провадження без її участі (т.2, а.с.168).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 не оспорював обставини кримінального правопорушення, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_12 та підтримав їх, претензій на теперішній час до ОСОБА_12 не має.

Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, крім його показань, підтверджується дослідженими судом доказами.

За епізодом заволодіння шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_17 06 березня 2020 року.
Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів (т.2, а.с.80-81), а саме до мобільного телефону «Xiaomi Redmi 7 A», а також до документів, що стали підставою та були оформлені у зв`язку з його заставою до ломбарду «Капітал»,

- специфікацією (прийняття закладу) та пам`яткою клієнта ломбарду, які були оформлені у зв`язку із прийняттям у заставу ломбардом «Капітал» мобільного телефону «Xiaomi Redmi 7 A» (т.2, а.с.82-85),

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження мобільного телефону «Xiaomi Redmi 7 A» (а.с.86),

- зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_17 (т.2, а.с.87).

За епізодом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 11 квітня 2020 року.
Потерпілий ОСОБА_10 показав суду, що працює таксистом та 11 квітня 2020 року, приблизно о 20.00 год. він на замовлення прийняв трьох пасажирів біля Старосенної площі в м. Одесі, з якими раніше не був знайомий, та виїхав у напрямок с. Прилиманське. Нирян сів справа від нього, ОСОБА_18 позаду водійського місця, а ОСОБА_19 за ОСОБА_20 . Неподалік від с. Прилиманське ОСОБА_18 попросив зупинити автомобіль та раптово лівою рукою прижав його голову до підголівника, а правою рукою з ножем наніс йому розріз на шиї. Ганик скомандував ОСОБА_20 накинути куртку на голову, що той і зробив. Він вихватив ключі від автомобілю, вирвався та вибіг з автомобілю на проїжджу частину на почав голосити на допомогу. ОСОБА_18 почав його переслідувати, але побачивши зустрічний транспорт ОСОБА_18 та ОСОБА_20 втекли. Що робив ОСОБА_19 та куди той подівся він не знає.

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що рухаючись на автомобілі неподалік від с. Прилиманське в сутінках побачив автомобіль на узбіччі та потерпілого, який кликав на допомогу. Коли розвернув автомобіль та під`їхав то бачив двох осіб які почали втікати та він спробував їх догнати, але вони зникли. В салоні таксі він бачив ніж, яким, зі слів потерплого, йому нанесли поранення та він викликав йому швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що з 10 по 11 квітня 2020 року він перебував з ОСОБА_16 та ОСОБА_12 в м. Одесі де вживали алкогольні напої. ОСОБА_12 запропонував поїхати к ньому додому в с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області з метою продовження вживання алкогольних напоїв. Виїхали на таксі, яке викликав ОСОБА_12 . Неподалік від с. Прилиманське водій таксі зупинився на вимогу ОСОБА_12 . Раптово почалась якась метушня в автомобілі від чого він злякався, покинув авто та збіг. Про попередню домовленість на вчинення злочину відносно водія таксі йому нічого не відомо.

Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення (т.1, а.с.191-193), відповідно до якого 11 квітня 2020 року, приблизно о 20 год. 30 хв., невідомі особи напали на нього в автомобілі «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , вдарили його ножем у шию, після чого заволоділи його мобільним телефоном,

- протоколом огляду місця події автомобіля «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , розташованого на автошляху «Прилиманське» в бік м. Овідіополя на відстані 200 м від пам`ятника «Алея Слави», проведеного 11 квітня 2020 року, під час якого на водійському сидінні транспортного засобу виявлено чорний чохол з плямами бурого кольору, на передньому пасажирському сидінні виявлено куртку чорного кольору з плямами бурого кольору всередині, на підлозі виявлено шапку чорного кольору, між передніми сидіннями біля ручного гальма виявлено чорну футболку з плямами бурого кольору та пошкодженнями у вигляді розрізів, на пасажирському сидінні позаду водія виявлено куртку з капюшоном синього кольору та рюкзак чорного кольору з трьома білими смугами попереду, у зазначеному рюкзаку виявлено зелені спортивні штани, чорну футболку з білими написами, файл з копією паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_15 . Також під час огляду на задньому сидінні з боку водія виявлено розкладний ніж з дерев`яною рукояткою та написом «Stainless», з зовнішньої частини автомобіля на передніх пасажирських дверцятах (рама вікна) виявлено два частикових сліди пальців рук, на ручці задніх пасажирських дверцят виявлено один слід папілярного візерунку, на рамі біля вікна дверцят два сліди пальців рук, на підлозі автомобіля позаду водія виявлено мильницю з одним частковим слідом пальців рук (т.1, а.с.173-183, 186),

- постановою про визнання та долучення до кримінального провадження в якості речового доказу носія Micro SD 4 GB з відеозаписом огляду місця події 11 квітня 2020 року (т.1, а.с.184-185),

- протокол огляду місця події (т.1, а.с.187-189), відповідно до якого під час проведення огляду ділянки місцевості у полі, куди 14 квітня 2020 року привів службовий собака після огляду автомобіля ОСОБА_10 «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , виявлено кофту червоного кольору з плямами бурого кольору та куртку чорного кольору з РБК з плямами бурого кольору (т.1, а.с.187-189),

- медичною довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №11» (т.1, а.с.190), відповідно до якого 11 квітня 2021 року ОСОБА_10 було госпіталізовано до зазначеного закладу,

- постановами про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів куртки чорного кольору з плямами бурого кольору, чохла від водійського сидіння з плямами бурого кольору, шапки чорного кольору, куртки темно-синього кольору (з внутрішнього боку жовтого кольору), рюкзака чорного кольору з трьома смугами білого кольору, штанів зеленого кольору, футболки чорного кольору з написом ЕА7, розкладного ножа, довжиною 195 мм (довжина клинка 93 мм) з лівого боку якого у верхній частині леза вигравірувано напис «Stainless», розрізаної футболки чорного кольору, кофти червоного кольору з плямами бурого кольору, куртки чорного кольору з плямами бурого кольору, 6 слідів пальців рук, картки «Віза» рожевого кольору НОМЕР_4 , мобільного телефону «HUAWEI» з сім картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_5 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору (т.1, а.с.194-198),

-аналітичною довідкою про переміщення автомобілю «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.210-213),

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження носія Kingston з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 (т.1, а.с.223-224),

- довідкою про результати перевірки за обліками АДІС «Дакто 2000» (т.1, а.с.231), відповідно до якої за криміналістичним дактилоскопічним обліком АДІС «Дакто 2000» Одеського НДЕКЦ МВС встановлений збіг слідів пальців рук, виявлених під час огляду місця події, з відбитками великого пальця правої та середнього пальця лівої рук на дактилоскопічній карті ОСОБА_12 ,

- висновком судової цитологічної експертизи (т.2, а.с.1-2), відповідно до якої на шапці, вилученій під час огляду автомобіля «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , виявлені ядровмісні клітини,

- висновком судово-імунологічної експертизи (т.2, а.с.4-9), відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. На куртці темно-синього кольору, куртці зі шкірозамінника чорного кольору, на розірваній футболці, чохлі переднього (водійського) сидіння автомобіля «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , виявлено кров людини: на футболці та чохлі з сидіння автомобіля групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, в інших об`єктах виявлений антиген А, властивий вказаній групі крові. Таким чином не виключається походження виявленої крові від потерпілого ОСОБА_10 ,

- висновком судово-імунологічної експертизи (т.2, а.с.11-14), відповідно до якої кров ОСОБА_10 належить до групи А (ІІ). На чоловічих куртці, светрі, вилучених за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від ОСОБА_10 ,

- висновком експерта (т.2, а.с.22-28), відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «HUAWEI Y7» модель TRT-LX1 у стані, наданому на дослідження, за цінами вторинного ринку на 11 квітня 2020 року могла становити 355,00 грн, ринкова вартість чохла-бампера до зазначеного телефону за цінами вторинного ринку станом на 11 квітня 2020 року могла становити 25,00 грн,

- протокол тимчасового доступу до речей і документів відеозаписів з камер внутрішнього відеоспостереження, які фіксують події в приміщенні та на території АЗС «БРСМ-НАФТА» за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3а за 11 квітня 2020 року та описом вилучених речей і документів (т.2, а.с.42-45),

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження DVD-R диска з відеозаписами в якості речового доказу (т.2, а.с.46-47),

- протокол огляду предмета - DVD-R диска з відеозаписом, вилученого з АЗС «БРСМ-НАФТА» за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3а за 11 квітня 2020 року, на якому зафіксовано, як 11 квітня 2020 року, о 20.11.42 год. до АЗС під`їжджає автомобіль таксі червоного кольору та з задніх правих пасажирських дверцят якого виходить чоловік, одягнений у зелену куртку з капюшоном, джинси та темні кросівки з білим низом, який йде до головного входу АЗС, заходить до магазину заправки та о 20.13.33 год. виходить з АЗС. О 20.13.56 год. ОСОБА_10 виходить з автомобілю та йде у бік центрального входу до магазину АЗС та о 20.14.01 год. заходить до заправки та підходить до каси, о 20.18.27 год. ОСОБА_10 виходить з АЗС, біжить у бік свого автомобіля та сідає в нього та автомобіль з потерпілим та особою, яка сиділа на задньому пасажирському сидінні позаду водія, від`їжджає з АЗС (т.2, а.с.48-54),

- висновком експерта (т.2, а.с.59-71), відповідно до якого сліди пальців рук, вилучені 11 квітня 2020 року під час огляду автомобіля «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , залишені середнім пальцем лівої руки та великим пальцем правої руки ОСОБА_12 ,

- висновком експерта (т.2, а.с.75-76), відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено різане поранення передньої поверхні шиї з пошкодженням правого кивального (грудинноключично-соскоподібного) м`язу, повним перетином правої зовнішньої яремної вени та неповним перетином правої загальної лицевої вени, яке утворилось від одноразового травматичного впливу леза ріжучого (колюче-ріжучого) предмету, яким міг бути ніж, та було спричинене незадовго до звернення потерпілого до медичного закладу 11 квітня 2020 року. Зазначене різане поранення було небезпечним для життя і належить до тяжких тілесних ушкоджень,

- протокол огляду речей, виявлених 11 квітня 2020 року у полі під час огляду місця події (т.2, а.с.88-97) светра червоного кольору з плямами бурого кольору на рукавах, футболки чорного кольору з розривами та плямами бурого кольору, слідами бруду та пилу, куртки чорного кольору з плямами бурого кольору, слідами бруду (пилу), куртки чорного кольору з підкладкою жовтого кольору, куртки чорного кольору з чорною підкладкою, картонною коробкою з рюкзаком з речами: футболкою чорного кольору та штанами зеленого кольору, паперового конверту з чехлом з РБК, розкладного ножа,

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів куртки чорного кольору з плямами бурого кольору, чохла від водійського сидіння з плямами бурого кольору, шапки чорного кольору, куртки темно-синього кольору (з внутрішньої сторони жовтого кольору), рюкзака чорного кольору з 3 полосами білого кольору, штанів зеленого кольору, футболки чорного кольору з написом ЕА7, розкладного ножа, довжиною 195 см (довжина клинка 93 мм) з лівої сторони якого у верхній частині леза вигравірувано напис «Stainless», розрізаної футболки чорного кольору, кофти червоного кольору з плямами бурого кольору, куртки чорного кольору з плямами бурого кольору, ксерокопії ІНН та паспорта громадянина України ОСОБА_15 , 6 слідів пальців рук, карту Visa помаранчевого кольору, мобільного телефону «Huawei» в чохлі чорного кольору (т.2, а.с.98-100).

Таким чином, ОСОБА_12 своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України.

Крім того, ОСОБА_12 своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

На підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину прокурором також були надані протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_12 . Однак суд визнає ці докази недопустимими з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України допустимим є доказ, отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що 12 квітня 2020 року слідчим здійснено пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідок ОСОБА_22 впізнав особу під №3, яка 11 квітня 2020 року в м. Одесі разом з його знайомим на ім`я ОСОБА_23 розпивала алкогольні напої (т.1, а.с.203-205).

Крім того, 12 квітня 2020 року слідчим здійснено пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідок ОСОБА_22 впізнав особу під №2 на ім`я ОСОБА_23 , з яким свідок знайомий та якому він позичав ніж (т.1, 206-208).

14 квітня 2020 року слідчим проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_21 , відповідно до якого свідок впізнав особу під №2, яка перебувала біля автомобілю потерпілого ввечері 11 квітня 2020 року після нападу на останнього на дорозі біля с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області (т.1, а.с.214-216).

25 квітня 2020 року було проведене пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до якого потерпілий впізнав особу під №2 (т.1, а.с.217-219).

15 травня 2020 року було проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_12 , який впізнав особу під №3, яка сиділа в автомобілі позаду потерпілого і наносила останньому удари ножем (т.2, а.с.55-56).

Однак, як вбачається з протоколів, ці слідчі дії було проведено з порушенням порядку, передбаченого ст.228 КПК України.

Відповідно до ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються.

Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.

За необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Як вбачається з протоколу пред`явлення для впізнання у свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_21 перед пред`явленням фотознімків не було з`ясовано чи можуть він впізнати особу, свідка не опитано про зовнішній вигляд і прикмети такої особи, за якими свідок міг би впізнати її, а також про обставини, за яких свідок її бачив. Зазначене з`ясовувалось після пред`явлення свідкам фотознімків.

Крім того, зі змісту протоколів неможливо зрозуміти кого саме впізнали свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_12 , інформація про осіб, фотознімки яких пред`являлись для впізнання, відсутня.

Крім того, з протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого вбачається, що перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий взагалі не з`ясував у ОСОБА_10 чи може він впізнати цю особу, не опитав його про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, за якими потерпілий може її впізнати, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. Крім того, згідно з тим самим протоколом потерпілий впізнав особу під № 2 не як таку, яка вчинила щодо нього розбійний напад, а особу, яку він підвозив як таксист і якій стало зле.

За таких обставин протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками є недопустимими доказами, оскільки отримані з порушення вимог ст. 228 КПК України.

Сторона обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_12 також посилається на протокол проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого (т.1, а.с.220-222).

Однак суд також вважає цей доказ недопустимим.

Згідно Глави 4 КПК України (Докази та доказування) та ч.2 ст.84 КПК України процесуальним джерелом доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно Глави 20 КПК України (Слідчі (розшукові)дії) та ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів. До слідчих (розшукових) дій відноситься, зокрема, слідчий експеримент (ст.240 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.103 КПК України формою фіксування кримінального провадження є протокол.

Таким чином, протокол проведення слідчого експерименту не є сам по собі джерелом доказів в розумінні ст.84 КПК України, а є формою фіксування слідчої (розшукової) дії.

Зокрема, протокол проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого є формою фіксування наданих ним на досудовому слідстві показань. Із зазначеного протоколу вбачається, що під час слідчого експерименту обвинувачений підтвердив показання, які дав під час допиту його як підозрюваного, а також вказав механізм вчинення кримінального правопорушення іншими особами.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 5,6 ст.104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Якщо особа через фізичні вади або з інших причин не може особисто підписати протокол, то ознайомлення такої особи з протоколом здійснюється у присутності її захисника (законного представника), який своїм підписом засвідчує зміст протоколу та факт неможливості його підписання особою. Якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі.

Як випливає з протоколу слідчий експеримент було проведено за участю понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , однак протокол слідчого експерименту не підписаний ними.

Згідно ж ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

При таких обставинах, суд, даючи оцінку наданому стороною обвинувачення протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого, не бере до уваги зафіксовані в ньому зізнавальні показання обвинуваченого як доказ його вини та визнає його недопустимим доказом.

Керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04, п.43, 14 лютого 2008 року), «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282) суд приходить до висновку, що визнання зазначених доказів недопустимим не спростовує винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_10 , доведення його винуватості випливає з аналізу інших доказів у справі, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд також не бере до уваги:

висновки експертів (т.1, а.с.227-229, т.2, а.с.16-19), відповідно до яких кров на ножі, вилученому 11 квітня 2020 року під час огляду автомобіля «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , не виявлено, оскільки цей доказ не підтверджує і не спростовує винність обвинуваченого у вчиненні злочину,

висновок судово-психологічної експертизи (т.2, а.с.31-39) поведінки підозрюваного ОСОБА_12 під час його допиту 16 квітня 2020 року стосується надання показань під час досудового розслідування, які не враховуються судом на підставі ч.4 ст.95 КПК України.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше судимий (т.1, а.с.108), за місцем мешкання характеризується задовільно (т.2, а.с.178), не одружений, не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (т.2, а.с.176, 177).

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння суду у встановленні істини у справі.

Досудова доповідь щодо обвинуваченого не складалась.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, обставину, що обтяжує його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Покарання обвинуваченому слід призначити, застосувавши ст.70 КК України, оскільки він вчинив декілька злочинів, за які не був засуджений.

З тих самих підстав суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі лише в ізоляції від суспільства, оскільки він раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив декілька злочинів, один з яких є особливо тяжким, тому суд не вбачає підстав для застосування до нього ст.75 КК України.

Прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_26 звернувся до суду в інтересах КНП «Міська клінічна №11» Одеської міської ради з цивільним позовом до обвинуваченого про стягнення з нього витрат, пов`язаних зі стаціонарним лікуванням потерпілого ОСОБА_10 у розмірі 7932,80 грн. (т.1, а.с.143-147, 150, 151).

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року у кримінальному провадженні відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчинені злочину встановлена обвинувальним вироком суду.

Обвинувачений визнав заявлений до нього прокурором цивільний позов і не оспорював його розмір, іншими учасниками судового провадження розмір цивільного позову також не оспорювався.
Розмір цивільного позову прокурора підтверджується кошторисом витрат на стаціонарне лікування потерпілого (т.1, а.с.150).

За таких обставин цивільний позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, на думку суду, обґрунтовується наявністю ризику того, що обвинувачений може переховуватись від суду, що підтверджується тяжкістю покарання, яке йому призначається судом, може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК).

При цьому суд бере до уваги вік обвинуваченого, задовільний стан його здоров`я, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи, негативну репутацію, незадовільний майновий стан, наявність судимостей.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України в частковому порядку.

Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_12 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.187 КК України, і призначити йому покарання:
за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі,
за ч.4 ст.187 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 12 квітня 2020 року, з моменту його затримання, зарахувавши йому в строк покарання строк тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме перебування його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 12 квітня 2020 року по день набрання вироком законної сили.
Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7 A» (т.2, а.с.86), переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_17 (т.2, а.с.87) залишити їй, носій інформації Micro SD 4 GB, DVD-R диск (т.2, а.с.186, 46-47) зберігати в матеріалах судової справи, куртку чорного кольору з плямами бурого кольору, чохол від водійського сидіння з плямами бурого кольору, шапки чорного кольору, куртки темно-синього кольору (з внутрішньої сторони жовтого кольору), рюкзака чорного кольору з 3 полосами білого кольору, штанів зеленого кольору, футболки чорного кольору з написом ЕА7, розкладного ножа, довжиною 195 см (довжина клинка 93 мм) з лівої сторони якого у верхній частині леза вигравірувано напис «Stainless», розрізаної футболки чорного кольору, кофти червоного кольору з плямами бурого кольору, куртки чорного кольору з плямами бурого кольору знищити, ксерокопію ІНН та паспорта громадянина України ОСОБА_15 повернути ОСОБА_15 , 6 слідів пальців рук - знищити, карту VISA помаранчевого кольору, мобільний телефон «HUAWEI» в чохлі чорного кольору повернути ОСОБА_10 (т.2, а.с.98-100).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 квітня 2020 року на куртку чорного кольору з плямами бурого кольору, чохол сірого кольору з плямами бурого кольору, шапку чорного кольору, куртки темно-синього кольору (з внутрішнього боку жовтого кольору), рюкзак чорного кольору з трьома смугами білого кольору, штани зеленого кольору, футболку чорного кольору з написом білого кольору ЕА7, розкладний ніж, довжиною 195 мм (довжина клинка 93 мм) з лівого боку якого у верхній частині леза вигравірувано напис «Stainless», розірвану футболку чорного кольору з плямами бурого кольору, кофти червоного кольору з плямами бурого кольору, куртки чорного кольору з плямами бурого кольору, 6 слідів пальців рук, ксерокопію ІНН та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , картку «Віза» рожевого кольору НОМЕР_4 , мобільного телефону «HUAWEI Y7» з сім картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_5 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 (т.1, а.с.199-201) - скасувати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів (т.1, а.с.226, т.1, а.с.233, т.2, а.с.21, т.2, а.с.30, 58), стягнути з обвинуваченого на користь держави в частковому порядку у розмірі 6179,40 грн.
Позов прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити, стягнути з ОСОБА_12 на користь Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_10 у розмірі 7932,80 грн.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3