Провадження № 1-кс/344/4945/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання cлідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000011 від 25.02.2021,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25.02.2021 за № 0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування досліджуються обставини щодо можливого зловживання службовим становищем службовими особами ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області та органів місцевого самоврядування Івано-Франківської області, котрі в особистих інтересах та в інтересах третіх осіб налагодили протиправний механізм розтрати земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Так, в процесі проведення інвентаризації земельного фонду вказані особи могли налагодити механізм пошуку та встановлення вільних ділянок, які підлягають приватизації. В подальшому проводився пошук та встановлення особистих відносин з особами, які за своїм правовим статусом мають право претендувати на приватизацію земельних ділянок та здійснювався максимально пришвидшений процес приватизації до моменту передачі земель громадам.

Крім того, службові особи, у ході реалізації повноважень з розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, вносили недостовірні дані на підставі яких державними реєстраторами реєструвались речові права на нерухоме майно (земельні ділянки).

Установлено, що службовими особами могло бути незаконно виведено із державної власності та передано у приватну власність на користь фізичних осіб ряд земельних ділянок, котрі знаходяться у с. Пійло Калуської ТГ, зокрема земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0544 (0.3715 га), форма власності приватна, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Згідно з даними витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка належить ОСОБА_5 . Підстава державної реєстрації права власності - рішення Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області № 459-36/2020 від 19.11.2020. Реєстрацію зазначеної земельної ділянки здійснено державним реєстратором виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області. Розробником технічної документації щодо відведення земельної ділянки є ТОВ «ЗемЮрКосалтинг».

Водночас, встановлено, що рішенням Пійлівської сільської ради №459-36/2020 від 19.11.2020 є «Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 » (кадастровий номер - :01:003:0257, Калуський район, с. Пійло, урочище «Під Царинкою», площа земельної ділянки 0.1000 га).

Крім того, згідно з проектом землеустрою на відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0544, підставою його виготовлення було рішення Пійлівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 » №184-32/2020 від 11.06.2020. Проте, встановлено, що рішенням Пійлівської сільської ради №184-32/2020 від 11.06.2020 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зовсім іншої земельної ділянки та іншим громадянам.

Слід зазначити, що 09.06.2021 проведено тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Архівного відділу Калуської РДА та вилучено оригінали протоколів 31, 32 1 36 сесії 7 демократичного скликання Пійлівської сільської ради Калуського району. Відомості про розгляд на вказаних сесіях сільської ради будь-яких заяв від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 щодо виділення у власність земельних ділянок, відсутні.

Крім того, вилучено оригінали рішень сесій Пійлівської сільської ради № 181-32/2020, № 182-32/2020, 184-32/2020 від 11.06.2020, №457-36/2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 », №458-36/2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 », №459-36/2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 » від 19.11.2020.

6 червня 2021 року проведено огляд публічної кадастрової карти України, у ході якого встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0542 площею 0.3145 га, власник ОСОБА_7 , :01:001:0543 площею 0.3145 га власник ОСОБА_8 , :01:001:0544 площею 0.3715 га, власник ОСОБА_5 мають цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства для ведення особистого селянського господарства.

Викладене свідчить про спрямованість діянь службових осіб на протиправне відчуження земельних ділянок, що знаходяться у с. Пійло Калуського району.

Відповідно, вказані земельні ділянки є об`єктом кримінально протиправних дій, на які безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання, та 06.08.2021 їх визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву згідно якої просив розгляд клопотання проводити у його відсутності, підтримав у повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно копії постанови слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 06.08.2021 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0544 площею 0.3715 га, яка розташована у с.Пійло ур. «Біля шахти», Калуського району, Івано-Франківської області, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0544 площею 0.3715 га, яка розташована у с.Пійло ур. «Біля шахти», Калуського району, Івано-Франківської області, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000011 від 25.02.2021, з метою недопущення відчуження третім особам вищевказаних земельних ділянок, які є предметом злочинного посягання та належать Карпатському Національному природному парку, а також з метою забезпечення в подальшому позову про визнання недійними державних актів про право власності на земельні ділянки, збереження речових доказів та повернення їх законному власнику у користування, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно із забороною на відчуження та розпорядження є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження та розпорядження на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0544 площею 0,3715 га, розташовану у с. Пійло ур. «Біля шахти» Калуського району Івано-Франківської області, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто або через третіх осіб вирішувати будь-які питання про виділення, зміну координат (місця розташування), поділ, відчуження чи надання в користування третім особам земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0544 площею 0,3715 га.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1