У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2021 Справа №607/4731/21

(провадження № 1-кс/607/1617/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., при секретарі Романів В.В., за участі заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області Марченка О.Я., розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області Марченка О.Я. щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

встановив:

До слідчого судді 17.03.2021р. надійшла скарга ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Шкільняком Б.М., на бездіяльність заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області Марченка О.Я. щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, за клопотанням ОСОБА_1 , поданим до СУ ГУНП в Тернопільській області 19.01.2021 року. Зокрема, скаржник просив визнати протиправним рішення заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області Марченка О.Я. від 05.02.2021р. щодо залишення заявленого ним клопотання без розгляду та зобов`язати його надати йому чи ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали досудового розслідування матеріали кримінального провадження №0002458.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області Марченко О.Я. проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0002458 від 27 грудня 2020 року за фактом ДТП, що мала місце 27 грудня 2020 року, близько 00 год. 10 хв. у м. Тернополі по вул. Живова неподалік Центрального автовокзалу за участю автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої загинув пішохід ОСОБА_2 27 грудня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого ОСОБА_3 здійснює діяльність, спрямовану на захист прав та інтересів ОСОБА_1 19.01.2021 року він звернувся з клопотанням в слідчий відділ з розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області. Однак, заступник начальника вищевказаного відділу Марченко О.Я. залишив без розгляду вищевказане клопотання, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не має відповідного статусу у кримінальному провадженні, а тому відповідно до норм КПК України він не може подавати клопотання та отримувати будь-яку інформацію щодо досудового розслідування. Посилаючись на наведене, просив задовольнити дану скаргу.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Шкільняк Б.М. не з`явились, однак у поданій скарзі ОСОБА_3 просив проводити її розгляд у його відсутності.

Слідчий Марченко О.Я. в судовому засіданні зазначив, що ні Дудар В.О., ні його представник не є учасниками кримінального провадження №0002458, відтак немає правових підстав для надання вказаним особам матеріалів зазначеного кримінального провадження на ознайомлення.

Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002458 від 27 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_4

19.01.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Шкільняк Б.М. звернувся із письмовим клопотанням до ВРЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області, у якому просив надати йому для ознайомлення з можливістю копіювання наявних матеріалів кримінального провадження.

На копії клопотання міститься відмітка СУ ГУНП в Тернопільській області про його отримання 19.01.2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом «с» §3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовуючи юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд.

У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Шабельник проти України» ЄСПЛ вказав, що «право на правову допомогу виникає в момент, коли становище людини стає суттєво уразливим, навіть якщо її офіційно не затримано як підозрювану». Суд пояснив, що становище заявника стало значно вразливішим одразу після вжиття серйозних слідчих заходів щодо перевірки підозри стосовно нього та підготовки версії обвинувачення. Тож було констатоване порушення §1 та п.«с» §3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки момент виникнення права на правову допомогу не залежить від того, який формальний статус має підозрювана у скоєнні злочину особа.

При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини визначає такі обставини, які вважаються моментом висунення обвинувачення: початок досудового розслідування проти конкретної особи чи арешт її банківських рахунків (рішення у справі «Ringeisen v. Austria); арешт особи (рішення у справі «Wemhoff v. Germany); офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно неї кримінального переслідування (рішення у справі «Neumeister v. Avstria»).

Тобто, обвинувачення охоплює весь комплекс процедур від початку досудового розслідування стосовно особи до винесення остаточного рішення.

Конституційний Суд у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2099 констатував, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі й формах, як вона того потребує, навіть якщо це право не передбачене законами України чи іншими правовими актами, особа не може бути обмежена в його реалізації.

Отже, виходячи з засад кримінального процесуального законодавства, особа, стосовно якої розпочато досудове розслідування, навіть без повідомлення про підозру має право на захист, яке може бути реалізоване шляхом дотримання прав підозрюваного, визначених у ст. 42 КПК України.

З огляду на викладене, надання відповіді заступником начальника відділу Марченка О. на клопотання адвоката Шкільняка Б.М. без ухвалення рішення по суті суперечить вимогам ст. 220 КПК України, яка регламентує розгляд клопотання, у тому числі, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а не тільки сторони захисту, потерпілого і його представника, а також засадам національного та міжнародного законодавства тапрактиці ЄСПЛ, яку слід враховувати на підставі ч. 4 ст. 8 КПК України.

Разом із тим, вимоги про визнання протиправним рішення заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області Марченка О.Я. та зобов`язання надати йому чи ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали кримінального провадження, тобто, по суті, задовольнити клопотання, до задоволення не підлягають, оскільки згідно ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя не має повноважень ухвалювати таких рішень за результатами розгляду даної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати відповідну уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0002458 від 27.12.2020р. протягом трьох днів з часу отримання копії даної ухвали розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_1 , подане його представником Шкільняком Борисом Михайловичем 19 грудня 2020 року в межах цього кримінального провадження, та повідомити заявника про результати розгляду клопотання.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити (направити) заявнику та відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області.

Слідчий суддя Н. М. Сташків