Провадження № 1-о/761/8/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2020 про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах ТОВ «ФК «Гелексі» звернувся адвокат ОСОБА_2 з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2020 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Обґрунтовуючи заяву, її ініціатор зазначив, що 24.09.2020 проведений обшук за місцем знаходження «ФК «Гелексі», у результаті якого вилучена низка документів.

У подальшому відповідно до ухвали слідчого судді від 18.11.2020 на вилучене накладений арешт.

Однак, як вважає заявник, обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді від 07.08.2020, тобто поза межами встановленого кримінальним процесуальним законом місячного строку.

Ухвалою слідчого судді від 24.09.2020 виправлена помилка в ухвалі про обшук та зазначена інша дата прийняття рішення 07.09.2020, у той же час рішення про виправлення помилки 26.01.2021 скасоване Київським апеляційним судом.

З огляду на зазначене, представник ТОВ «ФК «Гелексі» вважав наявними новоявлені обставини, які дають підстави для скасування рішення про арешт майна.

Суддя, перевіривши наявність підстав для відкриття провадження за заявою ТОВ «ФК «Гелексі», дійшов висновку про таке.

Для правильного вирішення заяви підлягає з`ясуванню питання, чи можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді, для чого необхідно встановити, чи є ухвала слідчого судді судовим рішенням у розумінні положень Глави 34 КПК «Провадження за нововиявленими обставинами» та Глави 29 КПК «Судові рішення».

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили. Частиною 2 статті 369 КПК до судових рішень віднесені ухвали, якими суд вирішує інші питання, ніж ті, що викладаються у вироку.

Суддя бере до уваги, що у зазначеній статті визначено, що органом, який приймає таке рішення, є не слідчий суддя, а суд.

Зміст поняття «суд» розкрито у ст. 3 КПК, якою встановлено, що судом першої інстанції є суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження. Зазначений перелік не охоплює усі можливі рішення, прийняття яких під час судового розгляду віднесене до повноважень суду, у той же час слідчий суддя не має права ухвалити вирок або закрити кримінальне провадження на стадії судового розгляду.

Отже, очевидним є висновок, що поняття «суд» та «слідчий суддя» не є тотожними, внаслідок цього ї їх рішення не належать до однієї категорії, незалежно від того, що рішення у формі ухвали приймаються як слідчим суддею, так і судом.

Підтвердженням зазначеного є аналіз Глави 29 КПК «Судові рішення».

Місце розташування вказаної Глави у Кримінальному процесуальному кодексі України, якій передує Глава 28 «Судовий розгляд», а наступною є Глава 30 «Особливі порядки провадження у суді першої інстанції», якою регламентовані спрощене провадження щодо кримінальних проступків, провадження у суді присяжних, свідчить, що у Главі 29 КПК йдеться про судові рішення, якими закінчується судовий розгляд кримінального провадження по суті.

Крім того, ч. 2 ст. 370 Глави 29 КПК наголошує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом, частина 3 цієї ж статті дає визначення обґрунтованості рішення, яке також має ухвалюватися судом. Дослідження статті 372 КПК приводить до аналогічного висновку.

Так, вказана процесуальна норма зобов`язує зазначати в ухвалі назву та склад суду, сторони кримінального провадження та інших учасників судового провадження, встановлені судом обставини, висновки суду тощо.

Окремо необхідно зауважити, що згідно з п. 24 ст. 3 КПК судовим провадженням є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд, ухвалення та проголошення судового рішення.

Таким чином, поняття судового провадження, окресливши послідовність стадій кримінального провадження, чітко та однозначно відокремило його від стадії досудового розслідування, у якому має право брати участь слідчий суддя.

Наведене свідчить, що ухвали слідчого судді складають окремий вид рішень, які не можуть бути прирівняні до судових рішень у розумінні Глав 29, 34 КПК.

Додатковим доводом, що підтверджує зазначений висновок, є положення статті 395 КПК, якою ухвали слідчого судді виділені в окрему категорію рішень, відмінну від судових рішень. Так, у зазначеній статті визначені судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, тоді як ухвали слідчого судді виділені у самостійний вид рішень.

Частиною 2 статті 459 КПК встановлені обставини, які можуть розглядатися як нововиявлені. Аналіз цих обставин приводить до переконання, що вони стосуються виключно судових рішень, якими закінчується судовий розгляд кримінального провадження.

Зокрема, пункт 1 частини 2 статті 459 КПК до нововиявлених обставин відносить чинники, які стали підставою для штучного створення доказів, на яких ґрунтується судове рішення у формі вироку.

У пункті 3 частини 2 статті 459 КПК також йдеться про фактори, що призвели до постановлення неправильного вироку або ухвали.

Пункт 5 частини 2 статті 459 КПК до нововиявлених відносить інші обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення.

Сформульований таким чином пункт 5 доводить, що всі попередні пункти частини 2 статті 459 КПК стосуються виключно стадії судового розгляду, яка закінчується постановленням вироку або відповідної ухвали.

Сукупність зазначеного свідчить, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті виключно судові рішення, які є результатом судового розгляду, тобто є наслідком вирішення справи по суті, до яких ухвали слідчого судді не належать.

Відповідно до Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 522/14170/17 (провадження № 51-1836кмо19) системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться у главі 34 КПК вказує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 КПК і «вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами».

Кримінальний процесуальний закон, надавши судді повноваження «вирішувати питання», тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження, тобто вирішувати, чи відкрити провадження або ж відмовити у його відкритті.

Отже, вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, що дає судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами. (див. рішення Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020 справа № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19).
Вищезазначене приводить суддю до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за заявою ТОВ «ФК «Гелексі».
Враховуючи наведене, керуючись ст. 7, 9, 459, 462, 464 КПК України, суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за заявою представника ТОВ «ФК «Гелексі» адвоката ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2020 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1