10.06.2021 Справа № 490/638/20
н/п 1-кп/490/19/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
_________________________________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
10 червня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0002892, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Херсонській області, є громадянином України, пенсіонера, раніше не судимого, одруженого має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
08 серпня 2019 року приблизно об 09 год. 40 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходились біля кв. АДРЕСА_3 . В цей час у вказаному місці, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник раптовий умисел, направлений на нанесення удару ОСОБА_4 , з метою завдання останньому фізичного болю. ОСОБА_6 , реалізуючи цей умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із прикладанням фізичної сили кулаком лівої руки, умисно наніс один удар в область правої скроневої ділянки голови, тим самим умисно завдав ОСОБА_4 фізичного болю, але не спричинив тілесних ушкоджень.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, винним себе не визнав та під час допиту пояснив, що він знає потерпілого з 2019 року, між ними є тривалий цивільний спір щодо квартири АДРЕСА_3 . Він взяв кредит під заставу майна в Кредитпромбанк, який в подальшому був ліквідований, а борг викупив Дельта Банк який виставив на торги його квартиру, де її з порушенням закону придбав потерпілий ОСОБА_4 . В подальшому потерпілий намагався декілька разів здійснити незаконні дії щодо відключення електропостачання в цій квартирі з метою унеможливлення проживання в неї. Так, 08 серпня 2019 року, близько 09год 40хв він був вдома з дітьми, сином ОСОБА_8 13 років та ОСОБА_9 22 років, почув шум, увімкнув домофон та побачив, людей які стояли біля його квартири. Він викликав поліцію. До нього постукали та сказали, що вони з "обленерго", він вийшов у коридор, стояв біля дверей, спереду були працівники обленерго та невідомий йому чоловік та ОСОБА_4 , всього їх було 6 чоловік. Працівник обленерго стояв та тримав рішення суду про арешт квартири, та з його дозволу він робив фотознімки цього рішення, ліворуч стояв невідомий чоловік. Шабанов стояв за його спиною. Розмовляли вони близько півтори хвилини. В цей час невідома особа стояла за його спиною та весь час казала, що він бреше, та в подальшому вдарила його лівою ногою, в його ногу від чого він почав втрачати рівновагу та почав падати та підняв руку, щоб знайти точку опори, та лодонею випадково вдарив ОСОБА_4 , а другою рукою схопив його за спину. В цей час невідома людина вдарила його в область паху. Після цього з квартри вибіг його син та схватив ОСОБА_10 . Потерпілий став просити щоб його не били, після чого син його відпустив та обвинувачений повернувся до квартири. Потім приїхала поліція, та відібрала пояснення в учасників конфлікту. Обвинувачений одразу після цього пішов до уролога в ЛМШД який йому надав направлення на обстеження. Лікар призначив йому лікування. На підставі, цих обставин, ОСОБА_6 просив його виправдати, вказуючи на те, що саме він отримав під час конфлікту тілесні ушкодження від невідомої особи та є потерпілим.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини, його вина у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку підтверджуються:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 який суду пояснив, що 24.04.2019р він на електронних торгах придбав 3-х кімнатну квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_4 . В момент, коли йому оформлювали купівлю квартири, адвокат йому повідомив про те, що в ній зареєстровані 2 особи. Тому він приїхав з ОСОБА_11 до ОСОБА_12 та подав до ЦНАП заяву про виписку з квартири, після чого звернувся до юридичної фірми за правовою допомогою, де йому повідомили, що за адресою квартири по АДРЕСА_4 , проживає обвинувачений ОСОБА_6 . Пізніше ОСОБА_4 поїхав до цієї квартири, де двері відкрив ОСОБА_6 , якому він надав документи щодо володіння квартирою. ОСОБА_6 попросив час ознайомитися з документами. Після того, як минуло 15-20 днів, зустріч не відбулась і ніхто не намагався домовитись про неї ще раз, тому його юрист Лобода зателефонував ОСОБА_6 і з розмови стало зрозуміло, що особи, які зареєстровані в квартирі, до сих пір там перебувають. Тому він вирішив звернутися до комунальних служб, щоб вимкнути світло та газ, так як квартира оформлена на нього і він сплатив усі борги за неї. На початку липня 2019 року він з працівниками обленерго прийшли вимкнути світло. Минула година, після чого він пройшов повз будинку і побачив, що в квартирі горіло світло. Він помітив дріт, який веде від сусідньої до його квартири, тому зателефонував ОСОБА_13 для того, щоб викликати працівників обленерго для повторного вимкнення світла. 08.08.2019 р. близько 09:00 год. він з двома інспекторами обленерго, а також свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зайшли до під`їзду, в який потрапили через сусідів, та підійшли до квартири, де проживав обвинувачений. Інспектори стояли біля двері, позаду інспекторів стояв він та ОСОБА_13 . Інспектори постучали у двері, після чого їх відкрив обвинувачений та повідомив, що на квартиру накладено арешт. Також ОСОБА_13 підтвердив, що квартира дійсно знаходиться в арешті і інспектори прийшли для того, щоб зафіксувати факт незаконного підключення світла, в той же час ОСОБА_13 побачив рушницю, яка стояла у квартирі. Після чого між особами виник спір, який переріс у конфлікт, спровокований ОСОБА_15 . ОСОБА_15 повернувся до нього та наніс неочікуваний удар кулаком лівої руки в праву область обличчя потерпілого, після чого він похитнувся назад та обперся на перила, під час падіння схопивши ОСОБА_15 , тримаючи в одній руці сумку, а в іншій - документи на квартиру. Лобода після удару почав проводити аудіо запис на телефон. Після цього обвинувачений забіг у квартиру, закривши за собою двері. Потерпілий після нанесеного удару приблизно о 10:00 викликав поліцію і написав заяву про вчинене щодо нього правопорушення. Через декілька хвилин вибіг син ОСОБА_15 та почав кидатись на нього. Після чого він та інспектори вийшли на вулицю та склали акт про незаконне підключення світла. Далі потерпілий направився разом з ОСОБА_13 до ОСОБА_16 , при цьому він мав на обличчі сліди від удару, а саме синець під оком та опухлість. Після огляду в ЛШМД йому надали довідку після здійснення рентген-знімку та він отримав рецепт і перебував на лікуванні вдома протягом 10 днів. Наголосив, що нікому не завдав тілесних ушкоджень. Скоєне правопорушення бачили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в суді пояснив, що ОСОБА_6 знає з 2008 року, останній потрапив у список проблемних клієнтів банку. Свідок був директором юридичної компанії. У 2018 році він познайомився з ОСОБА_4 та надавав йому юридичну допомогу. Після придбання ОСОБА_4 кв. АДРЕСА_3 свідок зателефонував ОСОБА_6 і останній повідомив, що він з сім`єю покинуть квартиру. Через 10 днів ОСОБА_17 знову зателефонував обвинуваченому. Потім потерпілий подав до суду цивільний позов, щоб переукласти договори з облгазом, обленерго і по заяві в обленерго відключили світло у квартирі. 08.08.2020 близько 10год 00хв до квартири на вул. Пушкінська ОСОБА_17 приїхав для того, щоб скласти акти про незаконне підключення електроенергії в якості свідка, також з ним приїхали ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , а окремо приїхали 2 працівника обленерго. Всі вони зайшли до під`їзду і увійшли до коридору, до них вийшов ОСОБА_6 . Свідок дістав телефон для того, щоб здійснити аудіо запис розмови. Біля двері стояли ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , який був повернутий до парапету спиною. Відстань між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 була приблизно 1,5м, а він стояв біля них приблизно в 3х метрах. ОСОБА_15 повідомив, що квартира у арешті. Почався конфлікт та словесна перепалка. У цей момент ОСОБА_6 лівою рукою наніс удар у область голови ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_6 забіг до квартири та вибіг з викруткою, а потім вибіг ОСОБА_18 зі зброєю, а тому всі ті, хто прийшов до ОСОБА_15 , вийшли з під`їзду та викликали поліцію, але хто саме викликав не пам`ятає. Після чого приїхав наряд поліції, він з іншими поїхали до відділення написали заяву, а потім вдвох разом з ОСОБА_10 поїхали до ЛШМД, де була надана медична допомога.
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який в суді пояснив, що ОСОБА_4 звернувся до юридичної фірми в якій він працює за юридичною консультацією із приводу кв. АДРЕСА_3 . Свідок знав ОСОБА_6 раніше у зв`язку з юридичною діяльністю, як особу, яка брала кредити і не повертала їх. Коли ОСОБА_4 08.08.2019 р. збирався йти до квартири, він порадив взяти свідків з собою. Приблизно о 10:00 год. він, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та 2 спеціаліста обленерго прийшли до квартири, з якої вийшов ОСОБА_15 та почав грубити. Лобода почав здійснювати аудіозапис. ОСОБА_10 та ОСОБА_15 стояли приблизно півметра один від друга. ОСОБА_6 вів себе неадекватно та агресивно. Потім обвинувачений наніс удар у ліву частину обличчя ОСОБА_4 , після чого він побачив набряк у останнього в області ока з правої частини обличчя. Крім нього побачили удар свідок ОСОБА_13 та 2 спеціаліста з обленерго. Після цього ОСОБА_15 зайшов до квартири, вийшов, погрожуючи викруткою, і ОСОБА_13 викликав поліцію.
- показаннями свідка ОСОБА_20 , який в суді пояснив він є працівником ОСОБА_21 та 08.08.2019 року дообіду прийшов на АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що була заява про виклик від власника ОСОБА_4 . Прийшовши до квартири, йому відкрив двері квартири ОСОБА_6 та виніс документи про накладення арешту на квартиру, після чого свідок почав їх фотографувати. Біля нього були присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , який стояв ліворуч біля нього, та ще дві людини позаду нього. Він бачив, як ОСОБА_18 вибіг з квартири і почалась штовханина, після чого всі розійшлись. Під час заворушення всі особи, які були присутні там, змістилися праворуч. Після чого обидві сторони конфлікту викликали поліцію.
Крім цього вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.08.2019 року, згідно якого ОСОБА_4 просить прийняти міри до особи яка заподіяла йому легкі тілесні ушкодження. (а.с.89-91)
- довідкою з рентгенкабінету від 08.08.2019 року та зворотнім повідомленням від 08.08.2019 року (а.с.94)
- протоколом слідчого експерименту від 30.10.2019 року з фототаблицями згідно якого ОСОБА_4 на місці показав та розповів як йому наносили тілесні ушкодження та при яких умовах.(а.с.100-108)
- протоколом слідчого експерименту від 30.10.2019 року згідно кого ОСОБА_17 на місці показав та розповів як бачив коли ОСОБА_4 наносили тілесні ушкодження та при яких умовах.(а.с.109-116)
- протоколом слідчого експерименту від 30.10.2019 року згідно кого ОСОБА_19 на місці показав та розповів як бачив коли ОСОБА_4 наносили тілесні ушкодження та при яких умовах.(а.с.117-124)
При цьому суд враховує, що потерпілий та свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_19 надали суду послідовні покази, які детально описують взаєморозташування сторін у коридорі біля кв. АДРЕСА_3 , механізм та спосіб нанесення удару рукою з боку ОСОБА_6 в область голови ОСОБА_4 , наявність після цього відповідних слідів на голові, та наступного звернення потерпілого до медичної установи. Зазначені покази повністю узгоджуються із матеріалами слідчих експериментів проведених за їх участю.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо випадкового нанесення удару ОСОБА_4 під час падіння обвинуваченого жодним доказом у цьому кримінальному провадженні не були підтверджені. Натомість, покази свідків та потерпілого свідчать саме про умисні дії ОСОБА_6 щодо ОСОБА_4 . При цьому сторони не заперечують, що ОСОБА_4 жодних насильницьких дій до ОСОБА_6 не здійснював.
В той же час свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_22 не знаходилися на місці події та не могли бачити безпосереднього нанесення удару з боку ОСОБА_6 , так як в цей час знаходилися у квартирі АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. При цьому, дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Показання свідків та письмові матеріали знайшли своє підтвердження та повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, з огляду на що суд вважає їх встановленими.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний кримінальний проступок проти здоров`я особи, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, є пенсіонером, одружений, має на утриманні дитину, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, позитивно характеризується за місцем роботи. Має тривалі хвороби та знаходиться на обліках у лікарів. Відповідно до досудової доповіді ФДУ «Центра пробації» орган пробації вважає що виправлення особи можливе без позбавлення волі обвинуваченого.
Відповідно до довідки №4617 від 31.10.2019р. з Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_6 на обліку не перебуває. Відповідно до довідки №4740 від 05.11.2019р. Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_6 на обліку не перебуває.
Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним правопорушення тому, ОСОБА_6 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
11 лютого 2020 року ОСОБА_4 був поданий до суду цивільний позов, в якому він просить: стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5000грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
Дослідивши цивільний позов суд приходить до висновку, що цивільним позивачем, не надано підтвердження суми стягнення матеріальної шкоди, а за такого, цивільний позов слід залишити без розгляду, що не позбавляє права цивільного позивача звернутися до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.
Щодо відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 то такі вимоги підлягають частковому задоволенню.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом враховується, що ОСОБА_6 вчинив діі щодо умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , а саме наніс удар кулаком в обличчя. Зазначені дії викликали певні зміни у житті потерпілого, що полягали у необхідності проведення лікування, певного порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість нормально пересуватись по місту, оскільки було пошкоджено обличчя. Водночас, суд враховує матеріальний стан обвинуваченого.
З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 5 000 грн., що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди.
Судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 5000 (п`ять тисяч) грн.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1