Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/97/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2021, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, на утриманні малолітніх неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, відомості щодо судимості відсутні,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
підозрюваного - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:

Заступник начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_8 25.02.2021 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2021 в задоволенні клопотання відмовлено.
Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні незаконного придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
При вирішенні питання щодо обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.
Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 47 років, проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, на утриманні малолітніх неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, недоведеністю фактів незаконного впливу на свідків, фактів ухилення від досудового розслідування, згідно наданим суду матеріалам клопотання підозрюваний в розшуці не перебував, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя прийшов до висновку щодо необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків та запобігання ризикам, визначеним п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що ризики на які посилається сторона публічного обвинувачення висловленні у формі припущення, так як належних та допустимих доказів, які б свідчили що останній може впливати на свідків стороною обвинувачення не надано, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення дійсно не виключається.
Застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених частково ризиків, на думку слідчого судді, є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .
Вважає застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту м`яким, оскільки висновки суду викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, майновому та сімейному стану підозрюваного та ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
В ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено та доведено наявність ризиків, а саме:
-можливості ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Підозрюваний може ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки за ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Вказане підтверджується тим, що останній ніде не працює, постійного джерела доходу не має, власного житла не має.
-можливість впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні, оскільки, суд бере до уваги лише покази, надані безпосередньо в судовому засіданні.
-можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в під час розгляду клопотання, останній сам засвідчив суду що дані придбання для себе та інших осіб наркотичних засобів відбувалися упродовж 2- х місяців.
Беручи до уваги зазначені ризики, тяжкість та обставини злочину, застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечать виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
У ОСОБА_7 немає осіб, яких можливо вважати такими, що заслуговують на довіру, та які зможуть поручитися за виконання останнім покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, проживає у будинку, який належить іншій особі. З урахуванням вказаного, відсутні підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту може запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Причетність ОСОБА_7 , до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуком від 23.02.2021, протоколом затриманням, 23.02.2021, протоколами допитів свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта.
Тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, відповідно до ст. 12 КК України даний злочин є тяжким. У разі доведення вини ОСОБА_7 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років.
У зв`язку з викладеним, обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через наявного на розгляді кримінального провадження в суді йому можливе покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
Встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один, проживає один, відсутні близькі особи.
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та навчання.
За місцем свого проживанням ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо спілкується з особами які вживають наркотичні засоби, що підтверджується характеристикою.
ОСОБА_7 має постійне місця проживання, яке йому не належить, не має постійного офіційного джерела заробітку (місця роботи), відсутнє власне житло.
Відомості про судимість встановлюються.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24 лютого 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В даному випадку, фактичні обставини справи, характер, спосіб дій ОСОБА_7 та обсяг здобутих під час досудового розслідування доказів, свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні незаконного придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, можливість впливу на свідків, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий на адресу Кропивницького апеляційного суду направив матеріали перевірки ІТС ІПНП №955 від 02.03.2021 за фактом порушення домашнього арешту ОСОБА_7 .
Відповідно до рапорту від 02.03.2021 під час перевірки ОСОБА_7 за місцем його проживання встановлено, що підозрюваний порушив один із обов`язків, які були покладені на нього слідчим суддею Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, а саме утримуватися від спілкування із особами, визначеними свідками. В домоволодінні підозрюваного було виявлено свідка ОСОБА_10 , який допитаний в рамках матеріалів кримінального провадження як свідок.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.
Рішенням ЄСПЛ у справі « Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.
Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого не врахував наявність вищевказаних реальних ризиків та обґрунтованих підстав, дійшов до помилкового та передчасного висновку, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
При цьому колегія суддів, оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.
Дослідивши клопотання слідчого та вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 виправдовується тяжкістю вчиненого підозрюваним злочину, даними про особу підозрюваного та наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, яким не можна запобігти іншим чином.
За наведених вище обставин, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку апеляційного суду забезпечать виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.
Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2021, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 26.04.2021 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 15 березня 2021 року строком на 43 дні до 26.04.2021 року 11 год. 15 хв., в межах строку досудового розслідування.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту негайно в приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2