Справа № 368/67/21
Провадження № 1-в/368/28/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, освіта вища, громадянина України, одруженого, проживаючого до засудження АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Полтавського районного суду Полтавської області засуджений 09 серпня 2017 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.03.2018 р. вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 року залишено без змін. Постановою Верховного суду від 14.03.2019 р. вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 р. залишено без змін, а ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22.03.2018 р. змінено та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання попереднього ув`язнення з 09.08.2017 р. за два дні позбавлення волі, а в іншій частині ухвалу суду апеляційної інстанції залишено без змін.
Початок строку покарання 09.08.2017 року.
Кінець строку покарання 27.12.2024 року.
Ѕ строку покарання 27.12.2020 року.
Із спільного подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій районної державної адміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, працевлаштований різноробочим на виробництві установи, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, три рази заохочувався керівництвом установи та мав одне дисциплінарне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджений не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання колонія, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який підтримав подання, засудженого ОСОБА_5 , який просив застосувати до нього ст. 81 КК України, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Полтавського районного суду Полтавської області засуджений 09 серпня 2017 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.03.2018 р. вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 року залишено без змін. Постановою Верховного суду від 14.03.2019 р. вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 р. залишено без змін, а ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22.03.2018 р. змінено та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання попереднього ув`язнення з 09.08.2017 р. за два дні позбавлення волі, а в іншій частині ухвалу суду апеляційної інстанції залишено без змін.
Початок строку покарання 09.08.2017 року.
Кінець строку покарання 27.12.2024 року.
Ѕ строку покарання 27.12.2020 року.
Злочин вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином необережним тяжким.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 09.08.2017 р. За час перебування у ДУ «Полтавська УВП (№ 23)» дисциплінарних стягнень та заохочень не має.
У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 прибув 06.06.2018 р.
06.06.2018 р. та 05.05.2019 р. засудженого ОСОБА_5 було двічі ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 перебував на профілактичному обліку установи з 25.04.2019 року, по 23.04.2020 року як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних засобів їх аналогів та прекурсорів.
Станом на 27.12.2020 р. ОСОБА_5 відбув вже Ѕ строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
?ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
?участь у суспільно-корисній праці;
?участь у виховних заходах;
?участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
?участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
?участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
?поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
?прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
?визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
?підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Частиною 2 статті 81 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 прибувши до ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» , вибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» 14.03.2019 р. для прийняття участі у розгляді касаційної скарги, перебуваючи до 05.05.2019 р.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 14.01.2021 року та 11.02.2021 р. начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» 14.01.2021 року вбачається, що за час відбування покарання за допущене порушення установленого порядку відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш право слухняною та стабільною. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи». Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
За час перебування у колонії з 06.06.2018 року засуджений був тричі заохочений - за добросовісне відношення до праці 10.01.2019 р., 08.10.2020 р. та 05.01.2021 р., та 06.05.2019 р. був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що звернувся до іншої особи з проханням про виконання незаконних дій а саме: доставки на територію колонії заборонених предметів, і було застосовано ДІЗО строком 14 діб.
Щодо відношення засудженого до праці, то слід зазначити, що засуджений працював, про що було зроблено висновок про можливість залучення засудженого до праці , але періодично, про що було підтверджено як представником колонії, так і самим засудженим.
Щодо відшкодування витрат потерпілому, то засудженим частково погасив, а саме: матеріальну шкоду повністю, а моральну шкоду часткову в сумі 30 000 грн. після винесення вироку першою інстанцією, про що сам підтвердив у судовому засіданні, і то лише перед розглядом справи в суді. Сума невідшкодованої шкоди становить 300 000 грн. 00 коп.
Кагарлицькою виправною колонією № 115 було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Проте, невідбуте засудженим ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі становить 3 р. 311 днів та є значно великою та призведе до порушення принципу невідворотності покарання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не повністю підпадає під положення ст.. 81 КК України, так як процес виправлення не досягнув тієї стадії, тому подане подання про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_5 на даний момент є передчасним та у задоволенні подання слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1