КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року,

за участі: прокурора представника володільця майна ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання дізнавача відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки «Toyota» модель «Prado», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 », свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від нього, у вигляді заборони розпоряджання, користування будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для задоволення клопотання дізнавача та накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача.
Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що клопотання дізнавача розглянуто слідчим суддею за відсутності володільця майна, а копію постановленого рішення останній отримав 28 травня 2021 року від дізнавача.
Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, представник зазначає про те, що клопотання про арешт майна третьої особи подано неналежною особою, а саме дізнавачем, а не прокурором.
Також, зауважує, що транспортний засіб перебуває у володінні ОСОБА_6 на законних підставах.
Так, зазначає, що у 2015 році ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , подарував вищезазначений автомобіль своєму синові ОСОБА_6 та добровільно передав ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З того часу ОСОБА_6 витрачав кошти на обслуговування автомобіля, його технічні ремонти, оплачував страхові внески, оплачував штрафи за порушення ПДД.

Крім того, представник вказує, що в провадженні Двадцять першої київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 156-2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , відповідно до документів поданих у спадкову справу, спадкоємцями за законом прав та обов`язків померлого є його син - ОСОБА_10 та дружина спадкоємця - ОСОБА_11 . Тобто, між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , вбачається ознаки цивільно-правових відносин.Та обставина, що автомобіль був придбаний за час спільного проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , про що зазначає дізнавач, може бути предметом оцінки під час розгляду спору між спадкоємцями також в порядку цивільного судочинства, оскільки питання щодо розподілу майна та порядку його використання, не вирішується судом в кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного представник вважає, що у слідчого судді були відсутні підстави для задоволення клопотання дізнавача та накладення арешту на раніше вказане майно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника володільця майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити поновивши строк апеляційного оскарження, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності учасників провадження, у тому числі володільця майна та його представника, і належним чином завірену копію постановленого рішення останні не отримували, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити пропущений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Підрозділом дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 26 лютого 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000796, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 січня 2021 року приблизно о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 10-Б, невстановлена особа вчинила самоправні дії відносно ОСОБА_11 , шляхом заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Toyota» модель «Prado», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 » свідоцтвом про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключами від нього, що належить ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності, набутого 31 жовтня 2015 року разом з чоловіком ОСОБА_9 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Постановою дізнавача відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 від 25 березня 2021 року автомобіль марки «Toyota» модель «Prado», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 », свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
18 травня 2021 року дізнавач відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт згаданого вище майна.

Ухвалою слідчого судді вказаного районного суду від 20 травня 2021 року клопотання дізнавача задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0000796 не оголошено нікому.
За таких обставин, володілець майна, на яке слідчим суддею накладено арешт на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні беруть участь у статусі третьої особи.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся дізнавач відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

Зважаючи на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що клопотання про арешт майна подано неналежною особою, інші доводи апеляційної скарги колегія суддів, у даному конкретному випадку, вважає за можливе не аналізувати.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника володільця майна - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, як такого, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_12 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження та задовольнити її апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року, якою задоволено клопотання дізнавача відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки «Toyota» модель «Prado», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 », свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від нього, у вигляді заборони розпоряджання, користування будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання дізнавача відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «Toyota» модель «Prado», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 », свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від нього, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 756/7639/21 Справа №11-сс/824/3735/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1