ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/799/21 Справа № 210/2340/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваної
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2021 року про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2021 року винесене по кримінальному провадженню №0000176 від 02 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_10 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 було задоволено. Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 04 травня 2021 року до 02 липня 2021 року включно, без визначення розміру застави.
Рішення суду обґрунтовано тим, що в діях підозрюваної ОСОБА_8 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, який є особливо тяжким злочином, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваної існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останньої, яка офіційно не працевлаштована, таким чином не має офіційних засобів для існування, раніше не судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від слідства, суд вважав, що підозрюваній ОСОБА_8 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

- захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 травня 2021 року. Постановити нову ухвалу якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказана ухвала є незаконною, та підлягає скасуванню.
Стверджує, що судом було відхилено клопотання захисту про відкладення слухання справи та отримання інформацію про повнолітню доньку підозрюваної, що продовжує навчання та характеристик підозрюваної.
Вказує на те, що суд, таким чином, достеменно знаючи про відсутність цих доказів в матеріалах справи, свідомо прийняв рішення не виконувати вимоги ст. 178 КПК України та самоусунувся від встановлення всіх істотних обставин по справі, чим проявив упередженість до затриманого.
Судом не було звернуто увагу, що ризики перераховані в клопотанні слідчого абстрактно, не додано конкретних доказів, що затримана має на меті перешкодити слідству будь-яким чином і ухилитися від слідства та суду.
У слідства немає жодних даних, що затримана планує вчинити будь-який злочин, затримана раніше не вчиняла агресивних злочинів, та в слідства немає жодних підстав вважати, що вона вчинить такий злочин в майбутньому.
Вказує на те, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що затримана планує перешкоджати слідству, або ухилятись від слідства та суду.
Всі ризики сформульовані слідством абстрактно без посилання на будь-які конкретні докази.
Суд не маючи характеризуючих матеріалів не знав та не міг знати, що затримана має стійкі соціальні зв`язки з донькою ОСОБА_11 , 2002 р.н., яка продовжує навчання на денному відділенні Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» та перебуває на утриманні підозрюваної ОСОБА_8 .
Наголошує, що судом при обрані запобіжного заходу не було враховано, що ОСОБА_8 мешкає з повнолітньої дитиною, що продовжує навчання та потребує допомоги, ОСОБА_8 постійно турбується про свою дитину та вживає заходів для забезпечення її проживання у достатніх життєвих умовах. Затримана має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та працює неофіційно продавцем у магазині. Підозрювана має міцні соціальні зв`язки з донькою, постійно перебуває в місті Кривому Розі та отримує дохід від роботи, що є безумовним свідченням того, що вона не має на меті переховуватись від слідства та ухилятись від викликів слідчого, або іншим чином перешкоджати слідству.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваної та її захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів убачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Посилання ж сторони захисту на недоведеність провини підозрюваної у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя встановив, що підозрювана обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, а також наявність ризиків, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрюваної, взяв до уваги і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, і міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було в даному випадку обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У своєму рішенні слідчий суддя також розглядав можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та належним чином аргументував, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника з цього приводу не заслуговують на увагу.
Доводи ж апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі їх підзахисної, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд під час обрання запобіжного заходу належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, дані про її особу, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 26.03.1999 року «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду № 5 від 06.06.2003 року), застава замість тримання під вартою щодо осіб, які обвинувачуються у вчиненні тяжких насильницьких злочинів чи злочинів у складі організованих груп, а також щодо рецидивістів та осіб, які раніше намагались ухилитися від правосуддя, може застосовуватись лише у виняткових випадках.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є цілком правильним і обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, апеляційну ж скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 у зв`язку з цим слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4