1Справа № 335/5501/21 1-кс/335/3791/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, погодженого прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 12.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 12.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 12.01.2021 до СУ ГУНП у Запорізькій області надійшов матеріал з УКР ГУНП у Запорізькій області, з якого вбачається, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, діючи таємно, з корисливих мотивів, здійснюють крадіжку чужого майна, чим спричиняють матеріальної шкоди. 02.07.2021 проведено обшук у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у кабінеті №23, який розташований у будівлі адміністративно-побутового комплексу цеху №15 ТОВ «ЗТМК», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична буд. 18, у ході якого було виявлено та вилучено: блокнот зеленого кольору з написом торг.-пром. група «СТАНДАРТ» із рукописним текстом; мобільний телефон NOMI imei НОМЕР_1 , в який встановлені сім-карти із абонентськими номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; банківські картки Ощадбанку НОМЕР_4 , Приватбанку НОМЕР_5 ; системний блок із написом Prime PC інв. 422554 RC250KKP369.
Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування приходить до висновку, що вказані предмети, пристосовані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, у зв`язку з чим слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просить його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.
У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, просять відмовити у повному обсязі. ОСОБА_4 зазначив, що вилучені банківські картки належать особисто йому (банківська картка для отримання заробітної плати на іншій картці знаходяться кредитні кошти). Також, повідомив, що блокнот та системний блок йому не належать. Вважають, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що СУ ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000018 від 12.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, від 29.06.2021, у рамках даного кримінального провадження, надано дозвіл на проведення обшуку кабінета №23, який знаходиться у будівлі адміністративно-побутового комплексу цеху №15 ТОВ «ЗТМК» (інвентарний № 100406) на другому поверсі, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична буд. 18, у ході якого виявлено та вилучено: блокнот зеленого кольору з написом торг.-пром. група «СТАНДАРТ» із рукописним текстом; мобільний телефон NOMI imei НОМЕР_1 , в який встановлені сім-карти із абонентськими номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; банківські картки Ощадбанку НОМЕР_4 , Приватбанку НОМЕР_5 ; системний блок із написом Prime PC інв. 422554 RC250KKP369.
03.07.2021 постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні, вказані у клопотанні предмети та речі, визнано речовими доказами.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речі та документи, вилучені під час проведення обшуку 02.07.2021, а саме: блокнот зеленого кольору з написом торг.-пром. група «СТАНДАРТ» із рукописним текстом, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.3 ст.173 КПК України).
Отже, виходячи з викладеного, в частині накладення арешту на: мобільний телефон NOMI imei НОМЕР_1 , в який встановлені сім-карти із абонентськими номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; банківські картки Ощадбанку НОМЕР_4 , Приватбанку НОМЕР_5 ; системний блок із написом Prime PC інв. 422554 RC250KKP369, слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознаки кримінального правопорушення та слідчим не доведено необхідність такого арешту.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на блокнот зеленого кольору з написом торг.-пром. група «Стандарт» із рукописним текстом.

В іншій частині клопотання про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу оголошено 12.07.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1