Справа № 645/4395/20
Провадження № 1-в/645/12/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , раніше судимої 15.05.2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,,
в с т а н о в и в:

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_4 ..
На обґрунтування подання зазначалося, що 25.06.2019 року до Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області на виконання надійшов вирок Московського районного суду м.Харкова від 15.05.2019 року відносно гр. ОСОБА_4 . На підставі ст.76 КК України на засуджену були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Інформації про притягнення засудженої до кримінальної відповідальності в період іспитового строку не надходила. Під час іспитового строку засуджена неодноразово порушувала покладені на неї судом обов`язки, у зв`язку з чим 11.11.2019 р. до Фрунзенського районного суду м. Харкова було направлено Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року (провадження № 1-в/645/12/20) в задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було відмовлено. Згідно інформації АІС «АРМОР» стало відомо, що відносно громадянки ОСОБА_4 було складено адміністративні протоколи у січні 2020 року. Уповноваженим органом з питань пробації було направлено відповідний запит для отримання протоколів і постанов, але відповіді не надійшло. Іспитовий строк засудженої закінчився 15.05.2020 року.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання та звільнення засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи заява про розгляд подання без їх участі, подання підтримують.
Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, крім іншого, передбачених п.9 ч.1 ст.537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м.Харкова від 15.05.2019 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.
Відповідно до ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
З огляду на викладене, враховуючи, що іспитовий строк тривалістю 1 рік, встановлений засудженій ОСОБА_4 , почав обчислюватися з моменту проголошення вироку Московського районного суду м.Харкова , тобто з 15.05.2019 року, на дату розгляду судом даного подання вказаний іспитовий строк закінчився.
Судом встановлено, що 25.06.2019 року до Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області на виконання надійшов вирок Московського районного суду м.Харкова від 15.05.2019 року відносно ОСОБА_4 .
04.07.2019 року ОСОБА_4 було роз`яснено покладені на неї судом обов`язки.
Під час іспитового строку засуджена ОСОБА_4 неодноразово порушувала покладені обов`язки у зв`язку з чим 11.11.2019 р. до Фрунзенського районного суду м. Харкова було направлено Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року (провадження № 1-в/645/12/20) в задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відмовлено.
Відповідно до інформації АІС «АРМОР» відносно громадянки ОСОБА_4 було складено адміністративні протоколи у січні 2020 року. Уповноваженим органом з питань пробації було направлено відповідний запит для отримання протоколів і постанов, але відповіді не надійшло.
Іспитовий строк засудженої закінчився 15.05.2020 року.
Положеннями ч.3 ст.75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначені ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України, відповідно до яких
- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;
- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Відповідно до положень п.6 глави 3 розділу ІХ Порядку стосовно звільненого з випробуванням, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, після закінчення іспитового строку до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає звільнений з випробуванням, надсилаються клопотання та його особова справа для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.
В той же час положеннями ч.2 та ч.3 ст.78 КК України визначено процесуальні наслідки для засудженого, який:
- на протязі іспитового строку не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки згідно ст.76 КК України;
- на протязі іспитового строку вчинив новий злочин.
Так, у випадках, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.78 КК України).
У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України ( ч.3 ст.78 КК України).
Ст. 62 Конституції України та ч.2 ст. 2 КК України та ч.1 ст. 17 КПК України визначають, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Так, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 КПК України вважається невинуватою.
Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27.10.1999 року у справі № 1-15/99).
З огляду на наведене вище, а також враховуючи, що відсутність у положеннях ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України модального слова «може» свідчить, що згадані норми мають імперативний (зобов`язуючий) характер, представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку має звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину (скоєння нового злочину та вина засудженого, як вже зазначалося, мають бути встановлені обвинувальним вироком суду).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про вирішення питання щодо звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку підлягає задоволенню, а засуджена ОСОБА_4 звільненню від призначеного покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Керуючись ч.1 ст.78 КК України, ст.165 КВК України, ст.ст.369, 372, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Подання заступника начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену 15.05.2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік - від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя -