ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2151/21 Справа № 190/1195/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 0000537 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 29.02.2016 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 22 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України, -
Встановила:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року було задоволено клопотання прокурора, в задоволенні клопотання сторони захисту було відмовлено.
ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який ухвалено обчислювати з 16 год. 30 хв. 02 червня 2021 року по 16 год. 30 хв. 31 липня 2021 року.
Також, вказаною ухвалою зобов`язано ДУ "Криворізька установа виконання покарань" та ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" забезпечити проведення медичного обстеження обвинуваченому ОСОБА_6 та призначити йому відповідне медичне лікування, згідно проведеного обстеження.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення його від подальшого відбування покарання за попередньо вчинений злочин, що є ризиком вчинення ним нових злочинів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 утриманців не має, постійного місця роботи не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.
Також судом першої інстанції було враховано те, що ОСОБА_6 двічі ухилився від явки до суду, в зв`язку з чим під час підготовчого розгляду справи, йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Продовжуючи дію застосованого запобіжного заходу, суд першої інстанції виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також прийняв до уваги ту обставину, що підстави, за яких обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід, - не відпали.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Зазначає, що він переніс інсульт, та на сьогоднішній день погано себе почуває.
Позиції учасників судового провадження.
Про дату, час та місце апеляційного перегляду сторони кримінального провадження були повідомлені належним чином, клопотань про їх особисту участь до апеляційного суду не надходило, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін, відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 від 13.06.2019 року визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В провадженні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 від 02.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 02.06.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з тих підстав, що ризики, які були підставою для обрання та продовженні запобіжного заходу, не зменшилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Разом з цим, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , одне з яких, передбачене ч.3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, та відповідно наявність передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: останній перебуваючи на свободі буде мати можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інший злочин, зважаючи на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, не має міцних соціальних зв`язків, двічі ухилився від явки до суду, в зв`язку з чим під час підготовчого розгляду справи, йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Цей висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цього питання.
Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Посилання обвинуваченого на незадовільний стан здоров`я, були відомі і суду першої інстанції, та не можуть бути самі по собі підставою для призначення більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, як вбачається з ухвали, суд першої інстанції зобов`язав установу виконання покарань, де перебуває ОСОБА_6 ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" терміново забезпечити проведення медичного обстеження обвинуваченому та призначити йому відповідне медичне лікування, згідно проведеного обстеження, про що повідомити суд.
З огляду на викладене, колегія суддів, на даному етапі, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та зміни йому обраного запобіжного заходу.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.
Отже, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4