Номер провадження: 11-кп/813/1587/19
Номер справи місцевого суду: 511/742/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 року, постановленої під час судового розгляду кримінального провадження №0000214 внесеного до ЄРДР 19.02.2017 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст.289 КК України, -
установив

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09.11.2019 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання в м. Одесі, має непогашену судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, перебуваючи на свободі може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобіганню вжиттям інших більш м`яких запобіжних заходів.

На дану ухвалу захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг захисник зазначає, що в порушення вимог ст. 320 КПК України, після зміни складу суду, цим складом судовий розгляд не був розпочатий спочатку, а лише продовжено строк запобіжного заходу обвинуваченому.

Крім того, захисник вказує, що клопотання прокурора не обґрунтоване, а ризики нічим не підтверджені.

Також захисник наголошує на тому, що з 12.05.2017 року по 11.09.2019 року, підставами для продовження строку тримання під вартою є одні й ті самі необґрунтовані підстави, які шаблонно копіюються з ухвали в ухвалу.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги адвоката та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 178, 183 КПК України.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Нормами ч. 2 ст.331 КПК України визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, один з яких є особо тяжким та карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Апеляційні доводи захисника обвинуваченого у частині відсутності підстав продовження йому строку тримання під вартою є безпідставними і нічим не підтверджуються. Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, триває судовий розгляд.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки місцевого суду, що у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які існували при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, оскільки останній раніше судимий, може переховуватись від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також судом першої інстанції при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правильно враховано, що у обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він не має постійного місця проживання в м. Одесі. Покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду.
Водночас, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не прийнято, існує ризик того, що останній може незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Викладені захисником обвинуваченого апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , як про це просить апелянт.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо тривалості розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , не можуть бути прийняті апеляційний судом до уваги, оскільки сам апелянт адвокат ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про час і дати судового розгляду його апеляційної скарги, в судові засідання апеляційного суду неодноразово не з`являвся, надавав клопотання про відкладення судового засідання, доказів поважності причин своєї відсутності не надавав, що свідчить про його зневажливе ставлення до як до строків розгляду його апеляційної скарги, так і до строків розгляду місцевим судом даного кримінального провадження по суті.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення вимог ст. 320 КПК України, адже склад колегії суддів суду першої інстанції ( ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) справу по суті не слухав, а лише вирішував питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Таким чином, не було необхідності розгляду вказаного кримінального провадження зі стадії підготовчого судового розгляду.

До того ж, як вбачається з журналу судового засідання (а.с. 6-7), ані захисник, ані обвинувачений з приводу розгляду даного кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання клопотань або заяв не подавали.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись 177, 183, 199, 331, 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постанови:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморськогорайонного суду м. Одеси від 11.09.2019 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4