Справа № 739/1128/21
Провадження № 1-кс/739/359/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
слідчого Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
розглянув у судовому засіданні, погоджене з прокурором клопотання слідчого Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 , винесеного у кримінальному провадженні №0000243 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Буда Варовичі Поліського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна-середня, непрацюючого, раніше судимого,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді з клопотанням погодженим прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 20.07.2021 близько 14 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем проживання, що розташований по АДРЕСА_1 , в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс близько 3 ударів рукою по голові та близько 10 ударів ногами та милицями в область тулуба ОСОБА_9 , в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_2 останній помер.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 106 від 21.07.2021 смерть ОСОБА_9 настала внаслідок травматичного шоку з гострою крововтратою, закритої поєднаної травми грудей та живота з множинними переломами ребер та ушкодженням селезінки.
Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 21.07.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні даного злочину, ОСОБА_6 затримано о 17 год. 38 хв. 21.07.2021 та повідомлено про підозру: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю с. Буда Варовичі Поліського району Київської області, мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, освіта неповна-середня, непрацюючий, раніше судимого.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтовується зібраними укримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.07.2021, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 21.07.2021, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і процедури встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню.
Згідно ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу є: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового провадження було встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за вчинення якого, передбачене у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, а тому невідворотність покарання у виді позбавлення волі, дає йому підстави переховуватися від суду.
Слід зазначити, що вказаний ризик повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що була неодноразово викладена, зокрема, у справі «Томазі проти Франції», 27 серпня 1992 року, «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia), 7064/05, 1 червня 2006 року, «Лабіта проти Італії» (Labita v Italy), 26772/95, 6 квітня 2000 року, де Суд зазначив, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування у сукупності із іншими даними;
п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_6 буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Незаконний вплив буде полягати в тому, що перебуваючи під будь - яким іншим запобіжним заходом, ОСОБА_6 буде проживати в одному будинку зі свідком ОСОБА_10 (донькою покійного) та дітьми, таким чином зможе фізично та психологічно впливати на них для зміни первісних показання на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення;
п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення;
Вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений за ст.ст. 152, 185, 186, 296, 309 КК України, неодноразово перебував у місцях позбавлення волі, ніде не працює, не має законних джерел до існування, зловживає алкогольними напоями, вчиняє постійні сварки з членами сім`ї.
Крім того обвинувачений не має постійного легального джерела прибутку.
Оскільки існують вказані ризики, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання виключається, адже обвинувачений ОСОБА_6 не буде ізольований від суспільства, а тому зможе в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не має постійного місця роботи, може продовжувати свою злочинну діяльність.
Неможливо також обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки в ході досудового розслідування та судового розгляду не було встановлено осіб, які б заслуговували на довіру, щоб бути поручителями ОСОБА_6 .
Застава не може бути обрана, так як обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного місця роботи і постійного легального доходу, не буде ізольованим від суспільства, а тому буде переховуватися від суду та вчиняти нові злочини.
Також, не буде ефективним обрання до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,оскільки останній буде реальну можливість впливати на доньку покійного ОСОБА_10 з якою має припинені шлюбні відносини, таким чином матиме змогу впливати на останню.
За таких обставин, єдиною ефективною в даному випадку мірою запобіжного заходу є тримання останнього під вартою, оскільки виключно така міра запобіжного заходу зможе повністю виключити ризики, передбачені ст.177 КПК України, та виключити можливість переховуватися ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, а також запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, і жоден інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду стосовно нього кримінального провадження.
Враховуючи, обставини вчинених кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, виникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а також що є достатні підстави для обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою унеможливлення його подальшого ухилення від суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Слідчий подане клопотання погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , більш мякий запобіжний захід у зв`язку з тим, що підозрюваний вину визнає в повному обсязі, активно сприяє розкриттю злочину.

Підозрюваний ОСОБА_6 , підтримав позицію захисника та повідомив про те, що він дійсно визнає вину скоєного ним кримінального правопорушення та просив суд дати більш м`який вид запобіжного заходу.

Прокурор клопотання слідчого просить суд задовольнити посилаючись на достатні підстави існуючих ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та обгрунтованої підозри.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, надані слідчим на обґрунтування клопотання, матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Статтями 131-132 КПК України передбачено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. В матеріалах кримінального провадження наявні докази, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення. При обранні запобіжного заходу слід враховувати беззаперечний факт вчинення злочину та велику ймовірність причетності до нього ОСОБА_6 , а також наявність вагомих доказів, які свідчать про причетність підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень. Обґрунтованим також є посилання слідчого на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, за місцем свого проживання має негативну характеристику, постійно вчиняє насилля в сім`ї. Також, слідчий суддя бере до уваги той факт, що нерухомого майна в місці проживання, цінного майна, визначеного місця роботи та джерела постійного прибутку, підозрюваний не має. Крім того, є велика ймовірність, що підозрюваний може чинити тиск на свідків. Слід також врахувати тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, та покарання (від семи до десяти років позбавлення волі), яке може бути призначене у разі визнання його винуватим у його вчиненні. Тому наведені обставини є підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України та п. 3 Постанови ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (застава не може бути застосована до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України).
Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, з врахуванням позицій як сторони обвинувачення, так і захисту. Аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації. При цьому суд керується і завданнями кримінального провадження, котрими є захист особи, суспільства та держави, враховуючи механізм та мотивацію протиправної діяльності з боку підозрюваного.
Оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; усвідомлює тяжкість та невідворотність покарання, що йому загрожує; враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; реальну загрозу переховування підозрюваного від слідства та суду; достатність підстав вважати, що, перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати встановленню всіх обставин злочину іншим чином, вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,178, 183, 193, 194,196, 197, 205, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_14 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буда Варовичі Поліського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» Міністерства юстиції України, що за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Миколаївська, 31 на 60 діб в межах строку досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1