№566/152/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області кримінальне провадження № 0000556, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцьк, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого:
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 05 серпня 2010 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 19 серпня 2011 року за ч.3 ст.185 КК України до 10 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1,4 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарання за попереднім вироком, остаточно призначено покарання за сукупністю вироків 1 рік 1 місяць позбавлення волі;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2011 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за попереднім вироком, остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2012 року вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2011 року змінено. Засуджено ОСОБА_4 до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 31 грудня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2014 року за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення меш суворого покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 31 грудня 2013 року більш суворим, остаточно призначено 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року вирок Демидівського районного суду від 25 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_4 залишено без змін;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року умовно-достроково звільнений з місць відбування покарання з невідбутим терміном 11 місяців 9 днів.
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 13 червня 2019 року за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Демидівського районного суду від 13 червня 2019 року остаточно призначено 4 роки позбавлення волі;
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2021 року за ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;
Судимості не зняті та не погашені у визначеному законом порядку.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , 22 листопада 2018 року, перебуваючи біля господарства ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_2 , побачив зачинені на замок вхідні двері у житловий будинок зазначеного господарства і в цей момент у нього виник умисел на викрадення матеріальних цінностей з вказаного житла.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , в це й же час, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи повторно та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, підійшов до вхідних дверей будинку та,заздалегідь знаючи про місцезнаходження ключа від навісного замка вхідних дверей, дістав його з коробки над вхідними дверима, після чого відімкнув двері та проник у приміщення житлового будинку, отримавши таким чином доступ до розташованих всередині матеріальних цінностей.
Далі ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні будинку, переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені власником, а також іншими особами, пройшов у третю житлову кімнату, підійшовши до розміщеного там металевого сейфу, на якому знаходився ключ від нього, та переслідуючи корисливий мотив, відімкнув сейф у якому виявив грошові кошти.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на особисте збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, взяв з сейфу виявлені грошові кошти у сумі 700 доларів США, що відповідно до розпорядження №676 від 21.11.2018 «Про встановлення курсів купівлі-продажу іноземних валют за гривні» АТ «Ощадбанк» становить 19355 грн., після аналогічним проникненню чином покинув місце вчинення злочину, переносячи при собі викрадене майно.
В подальшому ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 19355 грн.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_10 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_10 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, визнав повністю, та пояснив, що 22 листопада 2018 року викрав із сейфа у домогосподарстві ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 700 доларів США, якими розпорядився на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що раніше проживав із тіткою ОСОБА_4 ОСОБА_11 . ОСОБА_4 тривалий час допомагав йому по господарству і бачив, де він, потерпілий зберігав ключі від вхідних дверей та сейфу. У сейфі він зберігав грошові кошти в сумі 700 доларів США, які відкладав для посівних робіт. Одного дня, точної дати він не пригадує, виявив пропажу вказаних грошових коштів.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Матеріальна шкода йому досі не відшкодована. Він неодноразово приїжджав до Млинва в поліцію та суд. Гроші для посівних робіт мусив позичати під відсотки, які повертає і досі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого,досудову доповідь інспектора Демидівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, вважає, що виправлення ОСОБА_10 неможливе без ізоляції засудженого, так як саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості і визнано ОСОБА_4 винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеним вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Поскільки, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, 22 листопада 2018 року, то йому слід призначити покарання за вироком Млинівського районного суду від 24 березня 2021 року у відповідності до вимог ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 19355 грн., моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

(а. с. 17 к/п №0000556)
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав: у відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У відповідності до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Таким чином, підлягає стагненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальна шкода в сумі 19355 грн.
Що стосується стягнення відшкодування моральної шкоди, то у відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з послідуючими змінами від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, встановивши, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 щодо втрати належного ОСОБА_6 майна останньому заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях у зв`язку із протиправними діями обвинуваченого, врахувавши принципи розумності та справедливості, пропорційності при визначенні розміру моральної шкоди, суд вважає, за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати за проведення експертизи відсутні.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не приймалось, однак, разом з тим в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2021 рокуза ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеним вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Згідно цього ж вироку початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з моменту затримання в порядку виконання вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року, а саме з 30 грудня 2020 року, з 11 год. 00 хв. у відповідності до протоколу затримання від 30 грудня 2020 року.
На момент розгляду кримінального провадження № 0000556, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2018 року відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України вирок Демидівського районного суду Рівненської областів від 02 лютого 2021 року набрав законної сили і звернутий до виконання, а тому суд вважає, що початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 30 грудня 2020 року, з 11 год. 00 хв.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.203, 349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 місяців позбавлення волі, з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України остаточне покарання призначити ОСОБА_13 за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2021 року більш суворим покаранням призначеним вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 24 березня 2021 року і вважати ОСОБА_8 засудженим до 4 (чотири) роки 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2021 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту затримання з 30 грудня 2020 року з 11 год.00 хв.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 завдану майнову шкоду в сумі 19 355 (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1