Справа № 289/677/21
Номер провадження 1-кс/289/110/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №289/677/21, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді слідчого судді Радомишльського районного суду ОСОБА_3 перебуває провадження за клопотанням ОСОБА_4 про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні №0000600.
Під час судового розгляду даного клопотання слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід. Вказану заяву обґрунтовано тим, що суддю ОСОБА_3 на підставі скарги ОСОБА_4 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що, в свою чергу, викликає у заявника ОСОБА_4 сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого судді під час розгляду його клопотання про зняття арешту.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Прокурор та ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотаннями, в яких просять розглянути вказану заяву без їх участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши доводи, викладені в заяві про самовідвід, суд дійшов висновку, що обставини викладені в цій заяві не є підставою з огляду на положення статей 75, 76 КПК України для відводу слідчого судді.
Зокрема, статтею 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням З`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10 липня 1998 року) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Водночас, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (пункт 49) зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Щодо суб`єктивної складової поняття безсторонності, то у справі «Хаушильд проти Данії» (рішення від 29 квітня 1989 року) зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
У справі «Веттштайн проти Швейцарії» (рішення 28 жовтня 1998 року, п. 42) Європейський суд зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Отже, враховуючи те, що в матеріалах заяви про самовідвід відсутні достатні та беззаперечні докази, які б свідчили про упереджене ставлення слідчого судді ОСОБА_3 до заявника ОСОБА_4 або ж про особисту заінтересованість судді в результатах розгляду клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту з майна, суд дійшов висновку, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №289/677/21.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1