гСправа № 196/205/21 Провадження №1-кп/0187/204/21
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 00000034 від 21.02.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, українець, має середню освіту, не працює,, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого частиною 1 статті 263 КК України

ВСТАНОВИВ

Згідно обвинувального акту та наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України за наступних обставин:

В січні місяці 2021 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території колишньої ферми, яка розташована неподалік вулиці Широка в с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області під час пошуку металобрухту знайшов гладко ствольну вогнепальну зброю - обріз, а також бойові припаси - мисливські патрони в кількості 5 штук. Далі, ОСОБА_5 , в результаті раптово виниклого злочинного умислу направленого на придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, впевнившись, що виявлені ним обріз є нестандартною гладко ствольною вогнепальною зброєю, а 5 мисливських патронів є бойовими припасами, та усвідомлюючи загально небезпечний характер свої дій, умисно, підняв з землі вказану вогнепальну зброю та бойові припаси до рук, тим самим придбав їх без передбаченого законом дозволу.

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи утримувати вогнепальну зброю та бойові припаси у обраному ним місці, та маючи злочинний умисел, направлений на зберігання, без передбаченого законом дозволу, сховав їх на території колишньої ферми, яка розташована неподалік АДРЕСА_2 , почавши їх у вказаному місці зберігати.

В подальшому, 21.02.2021 близько 10.00 год. ОСОБА_5 , прибув до території вищевказаної колишньої ферми та маючи умисел, направлений на незаконне носіння вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, підняв знайдені ним раніше обріз та 5 мисливських патронів, шляхом досилання патрона до вогнепальної зброї здійснив із неї один постріл у напрямок лісу, переконавшись у придатності їх до стрільби, після чого поклав обріз та 4 мисливські патрони під куртку, і став незаконно їх при собі носити.

21.02.2021 під час проведення огляду місця події - території колишньої ферми, яка розташована неподалік вулиці Широка в с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області було виявлено, оглянуто та вилучено: -обріз, який с нестандартного гладко ствольною вогнепальною зброєю, що виготовлений саморобним способом з частин гладко ствольних одноствольних мисливських рушниць, а саме: ствола мисливської рушниці 16 калібру, моделі ИЖ -17, 1965 р.в. та колодки з ложею мисливської руїнниці 16 калібру, моделі ЗК № НОМЕР_1 , шляхом скорочування ствола до остаточної довжини 190 мм. та переробки ложі на пістолетне руків`я, який придатний до проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру; 4 патрона, які є бойовими припасами - мисливськими патронами 16 калібру до гладко ствольної мисливської зброї, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби;1 гільзу, яка є частиною бойового припасу - стріляною гільзою мисливського патрона 16 калібру до гладко ствольної мисливської зброї, що стріляна з вилученого обрізу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

05 березня 2021 року 2018 року між прокурором Царичанського відділу Новомоскоської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, яка була скерована до суду разом із обвинувальним актом.

В угоді сторони визначили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме призначення ОСОБА_5 узгодженої міри покарання, за у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором, призначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Також прокурор та захисник пояснили, що їм відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Як зазначено в п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, особи винного, який не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого, обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щирого каяття, активного сприяння суду у встановленні істини у справі, відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 374, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 05 березня 2021 року 2018 року між прокурором Царичанського відділу Новомоскоської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00000034 від 21.02.2021 року по обвинуваченню по ст. 263 ч.1 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк строком на 1 ( один) рік.

Стягнути із ОСОБА_5 судові витрати за проведення судової експертизи зброї в розмірі 3269 грн на користь держави.

Речові докази: обріз мисливської гладко ствольної зброї та стріляні гільзи, які поміщені до спец пакету НПУ № 52005029 знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального злочину.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1