Справа №487/1127/21
Провадження №1-кс/487/1248/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 від 03.02.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.
В обґрунтування скарги зазначено, що 03.02.2021 засобами поштового зв`язку предствником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 до ТУ ДБР у м. Миколаєві було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України. Заяву було вручено 09.02.2021, проте станом на 11.02.2021 відомості, викладені в поданій заяві від 03.02.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, до ЄРДР не внесено.
Адвокат ОСОБА_3 не був присутнім в судовому засіданні, у скарзі просив проводити її розгляд за відсутності представника ОСОБА_4 .
Представник ТУ ДБР у м. Миколаєві неодноразово викликався в судове засідання, проте не з`явився без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ст. 306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Судом встановлено, що 03.02.2021 представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 надіслав до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 370 КК України. Відповідно до змісту заяви, 24.09.2020 в ході перевірки об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 пропонував ОСОБА_4 , який працював на посаді головного спеціаліста відділу контролю та моніторінгу за станом території району Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, неправомірну вигоду, а саме: намагався йому вручити грошові кошти у розмірі 100 доларів США, однак ОСОБА_4 дані спроби були відхилені. Після чого ОСОБА_4 був затриманий співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: за, нібито, вимагання у ОСОБА_5 неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності. 25.09.2020 старшим слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 було повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Під час змиву рук ОСОБА_4 не було виявлено спеціальної хімічної речовини люмініфор. 02.05.2019 Малиновським районним судом м. Одеси ОСОБА_5 визнано винним у пособництві в одержанні неправомірної вигоди службовою особою правоохоронного органу, що свідчить про зв`язки останнього з правоохоронними органами. Таким чином, на думку заявника, вбачається узгодженість дій співробітників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та ОСОБА_5 , які направлені на провокування (підбурювання) ОСОБА_4 до вчинення злочину, з метою його подальшого викриття, а в діях старшого слідчого ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.
Вказана заява була отримана ТУ ДБР у м. Миколаєві 09.02.2021, однак, станом на день звернення зі скаргою до слідчого судді, відомості з неї до ЄРДР внесені не були.
Слідчий суддя вважає, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2021 не зазначено обставин, що вказували б на ознаки вчинення слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 умисних дій з підбурення особи на пропонування, обіцянку чи надання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції, обіцянки чи одержання такої вигоди, щоб потім викрити того, хто пропонував, обіцяв, надав неправомірну вигоду або прийняв пропозицію, обіцянку чи одержав таку вигоду, що, в свою чергу, є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 370 КК України.
Посилань заявника недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже воно розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування посадових осіб у разі незгоди з їх рішеннями або суб`єктивними припущеннями про їх злочинні дії.
Фактично зміст заяви зводиться до заперечень причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, які обгрунтовуються, на думку захисника, провокацією злочину. Проте ці обставини підлягають перевірці у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 .
На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.
Повний текст ухвали оголошено 05.03.2021.
Слідчий суддя ОСОБА_1