ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/962/21 Справа № 185/3944/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні до початку апеляційного розгляду суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 та член колегії суддів Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_3 заявили самовідводи з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які унеможливлюють їх участь у розгляді даної справи.

Заслухавши заяви про самовідводи суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , колегія суддів вважає необхідним їх задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення в ЄРДР відомостей за його заявою від 21.05.2021 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов`язати відповідних посадових осіб Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 21.05.2021 року щодо суддів Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
З метою збереження об`єктивності та неупередженості під час розгляду даної апеляційної скарги, судді колегії суддів Дніпровського апеляційного суду вважають за необхідне з огляду на вимоги ст.ст. 75, 80 КПК України, заявити в даній справі самовідводи, оскільки в разі розгляду даної апеляційної скарги та прийняття будь-якого рішення по її суті, у зацікавлених осіб можуть виникнути підозри щодо упередженості суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при прийнятті такого рішення через наявність робочих стосунків в одному колективі з суддями Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підлеглих стосунків з головою суду суддею ОСОБА_7 .

При прийняті рішення про самовідводи колегія суддів дотримується рекомендацій Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01 лютого 2001 року в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає.

Крім того, колегією суддів враховані й положення ст. 3 Європейського статуту судді, який передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства».

Крім того, п. 2.5. «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р., передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи і коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Тому, з метою запобігання можливим висновкам у стороннього спостерігача про те, що судді Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 якимось чином, прямо чи побічно, зацікавлені у результатах розгляду справи, з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви у його об`єктивності та неупередженості, дотримуючись рекомендацій Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001р. в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді у результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, заяви про самовідводи суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, ст.ст. 75, 80-81, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:
Задовольнити самовідводи суддів Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Передати матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року до організаційного відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4