УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/16373/17

Провадження №: 1-кс/755/997/21

"26" лютого 2021 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України за клопотанням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Київської міської прокуарутри ОСОБА_2 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР 01.08.2017 за № 0000050, установив:

26.02.2021 до даного місцевого суду надійшло указане клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Київської міської прокуарутри ОСОБА_2 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР 01.08.2017 за № 0000050, а саме майнових прав інтелектуальної власності доменних імен веб-ресурсів з метою регламентованою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та передано провадження їй 26.02.2021.

Слідча суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України за клопотанням приходить до наступного.

Питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, згідно ст. 131 КПК, регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 17 - арешт майна Кримінального процесуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Дані положення кримінального процесуального законодавства України вказують на те, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК).

Верховним Судом, у порядку регламентованому ст. 27 Законом України «Про судоустрій і статус суддів», було проінформовано суди у листі від 15.05.2020 № 276/0/158/-20, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно з положеннями ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є:
? слідчі підрозділи, органів Національної поліції; органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; органів Державного бюро розслідувань;
? підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто в чинному кримінальному процесуальному законі визначено органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні структурні підрозділи державних установ - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
При цьому за п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК керівником органу досудового розслідування є начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Виходячи з дефініції поняття «керівник органу досудового розслідування» можна зробити висновок про те, що можуть бути створені такі органи досудового розслідування:
? в органі Національної поліції, органі безпеки, органі, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органі Державного бюро розслідувань: головне слідче управління; слідче управління; відділ; відділення;
? у Національному антикорупційному бюро України: головний підрозділ детективів; підрозділ детективів; відділ детективів; підрозділ внутрішнього контролю.
З огляду на зазначене, в органі Національної поліції, органі безпеки, органі, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органі Державного бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України створено розгалужену систему органів досудового розслідування.
Для визначення того, до якого місцевого суду може бути подано клопотання про застосування заходів забезпечення, ключове значення мають дві підстави: територіальна юрисдикція місцевого суду; знаходження органу досудового розслідування в межах відповідної територіальної юрисдикції місцевого суду.
Згідно з п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого поширюється на відповідну територію.
Таким чином, юрисдикція місцевого суду поширюється на відповідний район або кілька районів, район у місті, місто або місто і певний район навколо нього.
Для визначення місця знаходження органу досудового розслідування необхідно проаналізувати структуру правоохоронного органу, оскільки. орган досудового розслідування є одним зі структурних підрозділів такого органу та, відповідно, розташований за місцем знаходження такого правоохоронного органу.
Ураховуючи все вищезазначене, під час визначення територіальної підсудності відповідного органу досудового розслідування потрібно керуватися відповідними положеннями регулятивного законодавства, яке визначає правовий статус та структуру правоохоронного органу, до складу якого входять відповідні органи (підрозділи) досудового розслідування.

У цій ситуації, з витягу з ЄРДР слідує, що досудове розслідувнаня у вказаному кримінальному провадежнні здійснюється СУ ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до постанови від 24.02.2021 про створення слідчої групи заступника начальника начальна СВ розслідування особливо важливих кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні створено групу слідчих із визначенням старшим групи слідчого з ОВС 9 СВ розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 .

Відповідно до листа-доручення т.в.о. заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві начальника управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 останнім направлено матеріали даного кримінального провадження начальнику 9 СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві.

Однак, як СУ ГУ ДФС у м. Києві, так і 9 СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, знаходиться поза межами Дніпровського районного міста Києва.

Дані, які б указували, що досудове розслідування здійснює безпосередньо 4 СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, до звернення заявником не додано.

ВССУ, у порядку регламентованому ст. 27 Законом України «Про судоустрій і статус суддів», було проінформовано суди у листах «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (від 16.06.2016 № 223-1650/0/4-16), «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» (від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13) і «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13), що підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при їх розгляді є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування, у той час, як органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ, відділення).

Однак, у цій ситуації, до клопотання не додано постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначалося б місце проведення досудового розслідування саме за 4 СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві.

З огляду на, що, указане свідчить про те, що це клопотання подане з порушенням вимог ст. 132 КПК.

Відповідно слідча суддя, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 цього Кодексу, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, та враховуючи загальні засади кримінального провадження уважає за доручне це клопотання повернути заявнику.

Так як, для прикладу, відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Підстави для учинення у провадженні дій визначених ч. 3 ст. 172 КПК немає, так як вони учиняються при невідповідності клопотання вимогам ст. 171 наведеного Кодексу, а у даному випадку, установлено факт не дотримання вимог ст. 132 того ж Кодексу.

Щодо заяви поданої від імені прокурора ОСОБА_6 про залишення клопотання без розгляду, яке надійшло на електронну адресу суду, то слід зауважити, що воно не містить електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 522/385/17 указав, що всі документи, які надсилаються до суду електронною поштою, мають бути скріплені електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Також згідно зі статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Скановане зображення апеляційної скарги надійшло до суду з невідомої електронної адреси, без цифрового підпису, що унеможливлювало ідентифікацію особи, яка подала цю скаргу. Таким чином, апеляційний суд, як указує ВС ККС, правильно встановив, що захисник не підтвердив, що він є особою, яка має право на апеляційне оскарження, а відтак обґрунтовано повернув скаржнику його апеляційну скаргу.
Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Відповідно, у цій ситуації, ураховуючи окреслені Верховним судом у наведеному судовому рішенні орієнтири щодо умов ідентифікації особи, яка подає звернення в суд з невідомих електронних адрес, слідча суддя відмічає, що у даному випадку, звернення надійшло до суду з невідомої електронної адреси без електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», що унеможливлює ідентифікацію особи, яка її подала.

Оригіналом електронного документа вважається саме електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», а не його саме по собі звернення без підпису, чи його скановане зображення без цифрового підпису.

А тому, останнє не підлягає розгляду та аналізу по суті викладених у ньому питань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-171, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив:

клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Київської міської прокуарутри ОСОБА_2 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР 01.08.2017 за № 0000050, повернути заявнику.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідча суддя ОСОБА_7