Справа №443/583/21
Провадження №1-кп/443/50/21
ВИРОК
іменем України

23 квітня 2021 року місто Жидачів
Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000018, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи процедуру отримання посвідчення водія у передбаченому законом порядку, а саме те, що для їх отримання необхідно пройти навчання та здати іспити в сервісних цетрах МВС, в літку 2017 року при невстановлених органом досудового розслідування обставинах придбав у невстановлених органом досудового розслідування осіб, посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 видане 23.11.2017. Після цього, ОСОБА_3 використовував підроблене посвідчення водія при керуванні транспортним засобом у своїх власних цілях з 2017 року по 15.04.2020.
15.04.2020 в 03.45год. під час здійснення поїздки в якості водія, здійснивши зупинку біля АЗС в м. Ходорів вул. Шевченка, 20 Львівська область до ОСОБА_3 підійшли працівники поліції в яких при розмові з ним, викликало підозру, що він керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. При медичному освідченні в приміщенні Ходорівської міської лікарні, на законну вимогу працівника поліції, ОСОБА_3 , надав посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 видане 23.11.2017 для перевірки документів, яке згідно висновку експерта № СЕ-9/114-21/4214-ДД від 25.03.2021 виготовлене не поліграфічним підприємством ПК «Україна», яке здійснює виготовлення типових бланків та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав завідомо підроблений документ, пред`явивши його співробітнику правоохоронного органу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
05.04.2021 між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. Сторони узгодили покарання у виді штрафу розміром 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання не встановлено, даних про особу підозрюваного.
Згідно з умовами даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений, підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, тому просить затвердити угоду.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити дану угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Статтею 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує, що злочин, передбачений ч.4 ст. 358 КК України у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування обвинуваченого та заслухавши прокурора переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
При призначенні покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкціях статей (санкцій частин статей) Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини та відповідно до положень Загальної частини КК України.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, який, вчинений умисно, з корисливих мотивів, особу винного, що він на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив використання завідомо підробленого документа, його дії підлягають кваліфікації за ч.4 ст. 358 КК України, та за яким належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, а саме: документально підтверджені витрати на проведення судово-технічної експертизи, які становлять 1307,60 грн., відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 376, 394, 468, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05.04.2021 між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000018, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05.04.2021 року покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 23.11.2017 на прізвище ОСОБА_3 , яке відповідно до постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.03.2021 долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави (одержувач: ГУК Львів/Львівська тг/24060300; Код отримувача: 38008294; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. под.) р/р UA0013933) 1 307 (одну тисячу триста сім) грн. 60 коп.
Запобіжний захід, щодо ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Роз`яснити ОСОБА_3 його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 05.04.2021 та передбачену ст. 389-1КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1