Справа №443/460/20
Провадження №1-кп/443/26/21
ВИРОК
іменем України

24 березня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною у кримінальному провадженні №0000007, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2020 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ходорів Жидачівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, працюючючої монтером в «ОДВ-Электрик» м.Н.Розділ , з професійно-технічною освітою, розлученої, раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
потерплої ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 05.01.2019 приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи в гостях у потерпілої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_2 , керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, попередньо знаючи, де ОСОБА_6 зберігає грошові кошти, зайшла у спальну кімнату вказаного будинку, де з метою власного безпідставного збагачення переконавшись, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу із жіночої сумки потерпілої викрала гаманець світло-бежевого кольору вартістю 150 гривень в якому знаходились грошові кошти в сумі 100 доларів США (за курсом НБУ станом на 05.01.2020 становить 2 тисячі 368 триста шістдесят вісім гривень) та 3 тисячі 400 гривень. В подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5 918 гривень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
28.01.2021 між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, відповідно до якої ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Сторони узгодили покарання у виді у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_3 , а також того, що вона щиро розкаялась, активно сприяла у розкритті даного кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала частину завданих збитків, позитивно характеризується за місцем проживання, що на думку сторін є обставинами, що пом`якшують покарання, враховуючи відсутність обставини, які б його обтяжували.
Згідно з умовами даної угоди обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 , підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, тому просить затвердити угоду.
В підготовчому судовому засідання захисник ОСОБА_5 просить суд затвердити дану угоду.
В підготовчому судовому засідання потерпіла ОСОБА_6 просить суд затвердити дану угоду, покарання просить призначити відповідно до укладеної угоди.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України у вчиненні якого беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування обвинуваченої та дослідивши заяву потерпілої переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, потерпіла ОСОБА_6 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України. Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
При призначенні покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкціях статей (санкцій частин статей) Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини та відповідно до положень Загальної частини КК України.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, який, вчинений умисно, з корисливих мотивів, особу винної, що вона на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, розлучена, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) її дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 185 КК України, та за яким належить призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченої, її перевиховання, запобігання вчиненню нею нових злочинів, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Речові докази по справі відсутні. Витрати на залучення експерта відсутні. Запобіжний захід, щодо ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 376, 394, 468, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 січня 2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000007, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2020 року.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 січня 2020 року покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі відсутні. Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід, щодо ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Роз`яснити ОСОБА_3 її обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 28.01.2021 та передбачену ст. 389-1КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1