Справа № 308/320/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді подання начальника ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" щодо вирішення питання про приведення вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2019 року справа № 752/12464/14 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, стосовно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово Закарпатської області, офіційно не працюючого, що проживає у цивільному шлюбі, та мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.09.2019 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік із покладенням відповідно до ст.76 КК України обов"язків, звільнення якого від відбування покарання з випробуванням скасовано згідно з ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.05.2020 року справа №297/921/20, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" звернувся до суду з вказаним поданням у якому зазначає, що 30.12.2020 року до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9) прибув засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік із покладенням відповідно до ст.76 КК України обов"язків. Відповідно до ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.05.2020 року , звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року.

Посилаючись на зміни внесені до санкції ч.1 ст. 185 КК України у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», начальник ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" просить суд привести судові рішення у відповідність до вищевказаного Закону.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав, просив суд задовольнити подання.

Засуджений в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення подання начальник ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" .

Представник начальник ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Подала до суду заяву про розгляд подання без її участі, зазначивши, що подання підтримує.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого подання, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2019 року справа № 752/12464/14-к, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 , обов`язки: протягом іспитового строку не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з"являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Відповідно до ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.05.2020 року справа №297/921/20 звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року.

Згідно з протоколом затримання від 28.12. 2020 року, ОСОБА_4 було затримано.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Відповідно до внесених змін у статтю не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Аналізуючи норми кримінального закону ст.ст. 51, 53, 56, 57, 60, 61, 63 КК України суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№ 2617-VIII від 22.11.2018 року) за ч.1 ст. 185 КК України.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII має зворотну дію у часі.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 був засуджений відповідно до вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2019 року, та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч. 1ст. 185 КК України, викладену в новій редакції.

Отже, починаючи з 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_4 згідно з вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2019 року.

Частиною 3 ст. 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Стаття 72 КК України, визначає правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення. Так, п.1 ч.1 вказаної норми, передбачає, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт;

Відповідно до ч.6 ст. 72 КК України, встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування в даному випадку, відносно засудженого,Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України, дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

Таким чином, відносно засудженого ОСОБА_4 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі, у співвідношенні - один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, як це передбачено ч. 1 ст. 72 КК України.

Суд уважає, що продовження існування невідбутого покарання у разі прийняття нового закону, яким це покарання усувається або пом`якшується, є порушенням конституційних прав особи, визначених у ст. 58 Конституції України, тобто закон, який перестав існувати в часі не може застосуватися до особи.

Суду не надано відомостей, що засуджений ОСОБА_4 належить до кола осіб, визначених ч. 3 ст. 61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

При визначені терміну покарання нового виду, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, але призначення покарання більшого ніж 2 роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у ст. 4 та ст. 5 КК України.

Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням, призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.

Таким чином, оскільки кваліфікація діяння засудженого ОСОБА_4 та призначене вироком суду покарання за ч. 1 ст. 185 КК України не відповідають чинному законодавству, суд уважає за необхідне подання начальника ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9) задовольнити" та пом`якшити призначене покарання засудженому на більш м`яке покарання, встановленого санкцією нового закону з позбавлення волі на обмеження волі.

Також, відповідно до ч.3 ст. 74 КК України, відбуте засудженим покарання, починаючи з дня затримання ОСОБА_4 відповідно до протоколу затримання особи від 28.12.2020 року, слід зараховувати з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72,74 КК України, ст.ст.369,370-372,537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9) задовольнити" про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 оку № 1617-VIII вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року справа № 752/12464/14-к, відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням передбачених ст.76 КК України обов"язків, у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 № 2617-VIII змінивши (пом`якшивши) призначене ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України з позбавлення волі на строк один рік на два роки обмеження волі.

В іншій частині призначеного покарання, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року справа № 752/12464/14-к в частині застосування іспитового строку з покладеними на ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України обов`язками - залишити без змін.

Згідно ч. 3 ст.74 КК України, відбуте засудженим покарання зарахувати з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Зарахувати до призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року справа № 752/12464/14-к засудженому ОСОБА_4 , відбутий строк покарання з часу фактичного затримання 28.12.2020 року по дату набрання ухвалою суду законної сили включно з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1