УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/6017/16-к

Провадження № 1-кс/638/912/21

19.04.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 ,-
встановив:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває скарга (справа №638/6017/16-к, 1-кс/638/902/21) ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова.
Скарга надійшла в провадження судді ОСОБА_4 14.04.2021 року.
Заява про відвід обґрунтована тим, що ОСОБА_3 в рамках ст. 56 та 308 КПК України, подав клопотання про повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0004276 від 14.09.2015 року за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. Однак, відповіді на клопотання з приводу його розгляду отримано не було. Внаслідок чого, ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова. (справа №638/6017/16-к, 1-кс/638/902/21) На думку ОСОБА_3 суть правопорушення полягає в тому, в 01.07.2014 року ОСОБА_5 вивезла їх доньку на тимчасово окуповану територію (АР Крим), використавши підроблену нотаріально посвідчену заяву про дозвіл на вивезення ОСОБА_6 за кордон ( на нотаріалному бланку НАА5334660, зареєстрована в реєстрі за №925 від 27.06.2014 року), яка була складена нібито від імені ОСОБА_3 . ОСОБА_3 зазначає, що суддя ОСОБА_4 не може бути об`єктивною при розгляді даної скарги, з огляду на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебувають у дружніх стосунках, суддя ОСОБА_4 надавала консультування з питань права ОСОБА_5 . Також приблизно в 2008-2011 роках, ОСОБА_5 за безпосередньої допомоги ОСОБА_4 домовлялася про проведенняя консультації у лікаря ОСОБА_7 чоловіка ОСОБА_4 . Окрім того, ОСОБА_3 вказує про те, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2018 року по справі №638/12278/15-ц з розгляду скарги ОСОБА_5 на постанови та дії державного виконавця задоволено заяву ОСОБА_3 про відвід судді у справі за скаргою ОСОБА_5 та вирішено відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду вказаної справи. При цьому заявник звертає увагу, що в заяві про відвід судді ОСОБА_4 він посилався на ті ж самі факти, а саме на інформацію про наявність дружніх стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.
Суддею з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності осіб, що не з`явилися.
Вивчивши заяву про відвід, суддя дійшов до наступного висновку.
Положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді.
Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.
Аналізуючи викладені в заяві посилання заявника доводи, суд приходить до висновку про не доведеність вказаних обставин.
Згідно відомостей, що містяться в Автоматизованій системі документообігу суду провадження по справі №638/6017/16-к, 1-кс/638/902/21, за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, не відкрито та не прийнято до провадження судді ОСОБА_4 .
Тому наразі питання про відвід судді ОСОБА_4 пр скарзі 638/6017/16-к (1-кс/638/902/21) є передчасним, з огляду на те, що суддею не вирішено питання з приводу відкриття (прийняття) скарги до свого розгляду.
Також суд звертає увагу, що у разі встановлення підстав передбачених ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Тому підстав для задоволення вказаного відводу, суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 75-76, 80, 81 ЦПК України, -
постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: