справа №619/2702/21
провадження №1-кп/619/282/21
ВИРОК
іменем України

10 червня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження № 0000136 від 17.02.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
потерпілого обвинуваченого захисника ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
16 лютого 2021 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання: будинок АДРЕСА_2 , побачив рекламу по телевізору та вирішив продати свій автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить його брату ОСОБА_7 та яким він фактично користується, в якості металобрухту, та є не в робочому стані, після чого зателефонував за телефоном вказаному оголошенні та домовився про його продаж 17.02.2021. В подальшому, 17 лютого 2021 року близько 09 год 00 хв ОСОБА_3 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вступив у злочинний зговір із невстановленою собою, після чого на автомобілі «Мерседес» р/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 прибув до будинку АДРЕСА_2 за місцем помешкання ОСОБА_5 . Прибувши за вказаною адресою ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливу мету наживи, користуючись довірою до нього з боку ОСОБА_5 , увівши в оману водія ОСОБА_8 , надав наказ останньому на завантаження автомобіля «ЗИЛ-ММЗ 554» р/н НОМЕР_1 не в робочому стані в якості металобрухту, який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та яким фактично користується його брат ОСОБА_5 , що був присутній під час завантаження вказаного автомобілю. У подальшому, після завантаження автомобіля «ЗИЛ- ММЗ 554» р/н НОМЕР_1 до кузову вантажного автомобіля «Мерседес» р/н НОМЕР_3 ОСОБА_3 разом з неустановленою собою надав наказ водію ОСОБА_8 рухатись до м. Харкова, а сам разом з потерпілим ОСОБА_5 направився до банкомату «ПриватБанк» на вулицю Золочівський Шлях, буд. 8, у м. Дергачі Харківської області, з метою виплати 40 000 гривен ОСОБА_5 за покупку автомобіля «ЗИЛ-ММЗ 554» р/н НОМЕР_1 . Прибувши разом з потерпілим ОСОБА_5 до банкомату «ПриватБанк» на вулицю Золочівський Шлях, буд. 8, у м. Дергачі ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 зайшов до магазину, на автомобілі «таксі» «ВАЗ 1119» модель «Калина» р/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9 , здійснюючи свій корисливий злочинний умисел покинув місце скоєння злочину, розпорядившись в подальшому майном потерпілого за власним розсудом та заподіявши йому відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 3288 від 29.03.2021 матеріальний збиток на суму 109 783,97 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи характер суспільно-небезпечного діяння, дані про особу обвинуваченого, можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, суд дійшов висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2021 року (справа № 619/915/21 провадження № 1-кс/619/225/21) було накладено арешт на майно: сліди папілярних візерунків на двох відрізках липкої стрічки, змиви з рульової колонки на марлевий тампон, автомобіль «ЗИЛ ММ3 554» р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , гроші у сумі 12 100,00грн, мобільний телефон «SAMSUNG» GT 1080 W імей НОМЕР_5 з сім картою «Водафон», що належить ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику.

Майно, яке було предметом злочину, а саме автомобіль «ЗИЛ ММ3 554» р/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

На підставі викладеного сліди папілярних візерунків та змиви з рульової колонки підлягають знищенню, а інше майно, яке були арештовано відповідно до ухвали слідчого судді, підлягає поверненню відповідним власникам.
З огляду на зазначене та відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт вказаного майна.

Відповідно до статей 124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення в Харківському НДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса експертизи № 3288 від 29.03.2021 у розмірі 1 716,10 грн.
Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2021 року (справа № 619/915/21 провадження № 1-кс/619/225/21), - скасувати.
Речові докази:
- сліди папілярних візерунків на двох відрізках липкої стрічки, змиви з рульової колонки на марлевий тампон, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3, знищити;
- автомобіль «ЗИЛ ММ3 554» р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та зберігається на майданчику за адресою: АДРЕСА_3 , повернути законному власнику (володільцю);
- гроші у сумі 12 100,00 грн, які передані на зберігання до АТ КБ «ПриватБанк», повернути законному власнику;

- мобільний телефон «SAMSUNG» GT 1080 W імей НОМЕР_5 з сім картою «Водафон», який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3, повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1