Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 квітня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

власника майна ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 березня 2021 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 .

Накладено арешт на вантажний автомобіль марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , зі стовбурами дерев породи сосна, об`ємом близько десяти метрів кубічних, що на даний час знаходяться на території Відділення поліції №1 Сарненського РВП НУНП в Рівненській області.
Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що дане майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК), а тому на нього слід накласти арешт з метою його збереження.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Як зазначив він на обґрунтування цих вимог, прокурором не надано жодних доказів, що вказані стовбури дерев були отримані незаконним шляхом, хоча відомості до ЄРДР було внесено за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, об`єктивна сторона якого полягає у незаконній порубці дерев і чагарників.

Також послався, що він є засновником і керівником Фермерського господарства «Велюнське», а тому, з метою підготовки полів до весняно-польових робіт, було здійснено їх огляд, у ході якого виявлено, що полезахисні лісові смуги розрослись за межі посадки і займають площі вказаних полів. Апелянт зазначив, що ним було прийняте рішення про видалення цих насаджень, оскільки вони заважають проїзду сільськогосподарської техніки і засадженню полів. Саме тому ним, як орендарем вказаних полів, 08 березня 2021 року проводилась вирубка дерев і чагарників на орендованих ним землях, а деревину він мав завезти своїм автомобілем марки «ЗІЛ» до Трипутнянської загальноосвітньої школи для опалення згідно попередньої домовленості з її директором. Зазначив, що у судовому засіданні він надавав пояснення щодо цих обставин, однак слідчий суддя не дав цим обставинам жодної оцінки.

Вважає, що порубка дерев здійснювалась в межах орендованих ним земельних ділянок, і на які розрослись полезахисні лісосмуги, розчистку яких він здійснював. Водночас матеріали клопотання не підтверджують того, що вилучена деревина є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, і вилучений автомобіль використовувався як знаряддя злочину. Вказав, що подія незаконної порубки деревини та подальше її перевезення належним чином не встановлена.

Також апелянт зазначив, що слідчий суддя залишив поза увагою, що під час проведення огляду місця події, слідчим були допущені грубі порушення ст.237 КПК, а приблизний об`єм вилученої деревини був визначений слідчим самовільно.

При цьому, ОСОБА_5 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження даної ухвали, оскільки у судовому засіданні слідчий суддя оголосив лише її резолютивну частину, а повний текст був оголошений та отриманий ним 16 березня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, власника майна ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Колегія суддів вважає за необхідне поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження даної ухвали, оскільки 11 березня 2021 року слідчим суддею було оголошено лише її резолютивну частину, тоді як повний текст цього рішення апелянт отримав 16 березня 2021 року.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №00000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Зокрема, 08.03.2021 працівниками поліції на вул.Володимирській в м.Дубровиця Рівненської області було зупинено вантажний автомобіль марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 . У вантажному відділенні автомобіля було виявлено стовбури дерев породи сосна загальним об`ємом близько десяти кубів. Водій вказаного автомобіля не мав при собі документів назазначену деревину і не зміг пояснити її походження, а також при собі він не мав посвідчення водія та документів на автомашину.

За визначенням ч.1 ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно припису ч.1 ст.98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 08 березня 2021 року вантажний автомобіль «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_1 , на якому знаходились стовбури дерев породи сосна, об`ємом близько десяти метрів кубічних визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, вказана постанова не містить жодного обґрунтування яким саме критеріям, передбаченим статтею 98 КПК, відповідає вилучений автомобіль марки «ЗІЛ».

Окрім того, частиною 2 ст.170 КПК визначено виключний перелік підстав, з яких допускається арешт майна, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Проте у клопотанні прокурора відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на даний автомобіль, в тому числі не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК.

Не було встановлено даної обставини і слідчим суддею при розгляді клопотання.

Також, як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді відсутнє покликання на будь-які докази, на підставі яких можна було б зробити висновок, що вилучені стовбури дерев породи «сосна» були здобуті ОСОБА_5 злочинним шляхом шляхом незаконної порубки дерев, а тому не має підстав стверджувати, що вилучений автомобіль використовувався під час вчинення злочину як засіб для перевезення незаконно зрубаної деревини.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, який зокрема у своєму рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» зазначав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно цієї практики, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Однак в матеріалах клопотання відсутні беззаперечні докази, які б підтвердили необхідність накласти арешт на вилучений автомобіль.

Частина 1 ст.173 КПК встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За вимогами п.5 ч.2 ст.173 КПК, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, накладаючи арешт на автомобіль марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя не врахував вказаних вимог кримінального процесуального закону, що призвело до поставлення необґрунтованого судового рішення в цій частині.

Разом з тим, як пояснював ОСОБА_5 під час розгляду клопотання і це ж він підтвердив під час апеляційного розгляду, вилучені стовбури дерев були зрізані ним на одній із земельних ділянок, яка перебуває у нього в оренді та на якій він вирощує сільськогосподарські культури.

Водночас за поясненими прокурора, на день апеляційного розгляду органом досудового розслідування не перевірені вказаних вище доводів власника майна ОСОБА_5 стосовно походження вилученої у нього деревини, не проведено необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення цієї обставини.

Тому, з огляду на вказане, колегія суддів приходить висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково, наклавши арешт на вилучені стовбури дерев породи «сосна», а у накладенні арешту на вилучений автомобіль марки «ЗІЛ» - відмовити, повернувши цей транспортний засіб ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115-117, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 березня 2021 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 .

Накласти арешт на стовбури дерев породи сосна, об`ємом близько десяти метрів кубічних.
Відмовти в накладенні арешту на вантажний автомобіль марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та повернути його власнику ОСОБА_5 .
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3