Справа № 172/1361/18
Провадження № 1-кп/191/395/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 04.10.2018 року, № 0000051 від 11.02.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Манвелівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, громадянина України, українця, не працюючого, раніше судимого:

-02.03.2012 Самарським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- 03.09.2013 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки. По визначенню Васильківського районного суду від 04.09.2013 року відмінено випробувальний термін, направлено до виправної колонії строком на 3 роки позбавлення волі;

- 28.10.2013 року Васильківським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту. На підставі ст.71 КК України повністю приєднано не відбутий строк 3 роки, за вироком суду Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 02.03.2012 року до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 72 КК України з 04.09.13 р. до 28.10.2013 року. Звільнився 02.12.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 13.12.2018 року Покровським районним судом, Дніпропетровської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України,

за участю в судовому розгляді :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності.
Так, 01 червня 2018 року близько 05.00 годин ОСОБА_3 проходив біля багатоквартирного двоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_3 виник злочиний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Продовжуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, останній наблизився до погрібника, який розташований біля вказаного багатоквартирного двоповерхового будинку, що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, та звернення його на свою користь, 01 червня 2018 року близько 05:05 годин, перебуваючи біля погрібника, розташованого біля багатоквартирного двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, діючи умисно та з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непоміченими, ОСОБА_3 направився до вхідних дверей погрібника. Після чого, помітивши, що двері до погрібника були відчинені, проник до його приміщення. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 визначившись з об`єктом посягання викотив з погрібника велосипед марки «Україна», синього кольору, тим самим таємно, повторно, викрав майно ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, тим самим незаконно заволодів чужим майно, спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 540 гривень.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч.2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

ОСОБА_3 будучи раніше не одноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив кримінальне правопорушення.

Так він, 11.02.2019 приблизно о 10.00 годині йшов до сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області зі сторони с. Манвелівка, Васильківського району, Дніпропетровської області. В цей час, підходячи до мосту, який проходить через річку Вовча, на узбіччі, з правої сторони відносно його напрямку руху, виявив поліетиленовий пакет з-під хліба «Хутірський», в силу своєї цікавості підійшов та за допомогою сили рук підняв. Оглянувши його вміст виявив, що в ньому знаходяться предмети, зовні схожі на набої в кількості 51 (п`ятдесят одна) штуки. Впевнившись, що виявленні ним предмети, зовні схожі на набої є боєприпасами, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на незаконне поводження з бойовими припасами. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне поводження з бойовими припасами, незаконно придбанні ним бойові припаси розмістив до правого зовнішнього карману своє куртки, тим самим в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин» від 07.10.1998 р. № 622, почав незаконно зберігати при собі в особистих речах та носити по вулицям сел. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, без мети збуту.

11 лютого 2019 року в період часу з 11 години 55 хвилин до 12 години 10 хвилин на пероні залізничної станції «Ульянівка» Придніпровської залізниці, працівниками Васильківського ВП СВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення особистого огляду у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснювався в рамках скаладання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.175 КУпАП, у останнього було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з написом «Хутірський», в якому знаходилися предмети, зовні схожі на набої в кількості 51 (п`ятдесят одна) штуки.

Патрони в кількості п`ятдесят одна штука, вилучені 11 лютого 2019 року вході огляду предмета на платформі станції Ульянівка по АДРЕСА_3 є боєприпасами, а патрони виготовлені промисловим способом та є спортивно мисливськими патронами калібру 5,6 мм. Кільцевого запалення. Патрони призначені до стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї: гвинтівок «ТОЗ 8М », «СМ - 2», «МЦ-3», «МЦ -13», «Стріла -2» карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17» пістолетів «Марголіна», «МЦУ», «МЦ - 12», «Іж - 1» Патрони надані на дослідження в кількості п`ятдесят одна штука до стрільби придатні.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце при обставинах викладених в обвинувальному акті, зазначивши, що в скоєному злочині щиро розкаюється, просить суд призначити йому мінімальне покарання.

Потерпілий не з`явився до суду, надав суду заяву, з клопотанням проводити судовий розгляд за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно; незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до не тяжкого та тяжкого злочинів, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ч.1, ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Також суд вирішує питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили обвинуваченого слід залишити у Дніпровській установі покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області № 4, куди його було переведено з П`ятихатської ВК № 122 до розгляду даної справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
За ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання 3 (трьох) років позбавлення волі.
За ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного судом та покарання призначеного вироком Покровського районного суду, Дніпропетровської області від 13.12.2018, остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з моменту затримання з 14.02.2019.
Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати за залучення експерта на користь держави у сумі 1144 грн. 00 коп. та 268 грн., Одержувач платежу : ГУК у Дніпропетровській області/м. Дніпро./24060300; ; банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку (IBAN): UA0004569; код бюджетної класифікації: інші надходження: призначення платежу: за експертизу 39/3.1/59 від12.02.2019 та № 5614-18 від 29.10.2018.

До набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_3 залишити у Дніпровській установі покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області № 4, куди його було переведено з П`ятихатської ВК № 122 до розгляду даної справи.
Речові докази, після набрання вироку законної сили, велосипед «Україна» залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю, патрони 51 штука знищити.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1