Справа № 610/2166/19
№ провадження 1-кп/646/331/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562 від 09.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч.2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні.
Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого збігає.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжуються до тепер.
Обвинувачений та його захисник звернулись до суду із клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на стан здоров`я.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч.2 ст. 115 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжким, а санкція статті передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.
Що стосується особистої ситуації обвинуваченого, то він неодноразово судимий, має постійне місце проживання в смт Слобожанське Зміївського району, не працевлаштований, власних офіціальних джерел доходу не має, не одружений, на його утриманні інші особи не перебувають, тобто він не має міцних соціальних зв`язків.
Аналіз наведених обставин свідчить, що обвинувачений може уклонитись від суду і продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, дійшов висновку, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості та характеру висунутого йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а встановлені ухвалою слідчого судді ризики на даний час є дійсними та триваючими. За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.
За таких обставин, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЕСПЛ від 18.12.2008 у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями ув`язнення та ст. ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 , медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Алексєєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, щодо стану здоров`я обвинуваченого, з метою надання кваліфікованої медичної допомоги та дотримання гарантій забезпечення прав і законних інтересів особи, яка тримається під вартою у зв`язку із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, суддя приходить до висновку про проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 та зобов`язати начальника завідувача медичної частини № 27 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській області у найкоротший строк забезпечити проведення такого обстеження, з урахуванням положень Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерством юстиції України від 10 лютого 2012 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 140-143, 314-316, 327 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів по 16 липня 2021 року, включно.

Зобов`язати завідувача медичної частини № 27 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській області:

- забезпечити проведення комісійного медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 та надання йому необхідної медичної допомоги, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року;

- надати суду висновок щодо можливості його утримання в умовах слідчого ізолятора та можливості брати ним безпосередню участь в судових засіданнях.

За наявності необхідності, суд надає згоду на доставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до спеціалізованого медичного закладу.

Про результати виконання ухвали в частині медичного обстеження негайно повідомити суд першої інстанції.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1