ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2041/21
Провадження № 1-кс/362/425/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000233 від 20.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
21.04.2021 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в ході проведення обшуку 20 квітня 2021 року, в порядку ст. 208 КПК України затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання якого проведено обшук його речей.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що в провадженні СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233від 20.04.2020 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

19.04.2021 року до відділу поліції № 1 Обухівського РУП надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 19.04.21 року близько 22:00 год. по вул. Шевченка в с. Хотів, Обухівського р-ну, Київська область, дві невідомій йому особи - жінка та чоловік купуючи його автомобіля марки «Fiat Punto», н.з. НОМЕР_1 , шляхом обману розрахувались підробленими грошовими коштами загальною сумою 1100 доларів США купюрами по 100 доларів, та забрали автомобіль, чим останньому завдано матеріальної шкоди.

За даним фактом 20.04.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час проведення першочергових слідчих, розшукових дій встановлено, що вказані шахрайській дії вчинили ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючі за адресою: АДРЕСА_1 . Виходячи з вище викладеного, 20 квітня 2021 року, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і під час затримання проведено обшук його речей, в ході якого було виявлено та вилучено: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Fiat Punto», н.з. НОМЕР_1 .

20 квітня 2020 року постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП всі вищевказані предмети було визнано речовим доказом, оскільки вони є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та зберегли на собі сліди вчинення вказаного злочину, тобто на підставі ч.1 ст.98 КПК України мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим в клопотанні вказано, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив його задовольнити.
Власник майна про розгляд справи був повідомлений належним чином, але до суду не з`явився, що не перешкоджає його розгляд.
Заслухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за № 0000233від 20.04.2020 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що з матеріалів клопотання та кримінального провадження № 0000233від 20.04.2020 року, вбачається, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (а.с.3).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.04.2021 року, під час затримання ОСОБА_5 проведено обшук, при обшуку в якого виявлено та вилучено з кишені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Fiat Punto», н.з. НОМЕР_1 (а.с. 8-11).

Постановою від 20.04.2021 року слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП було визнано речовими доказами свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Fiat Punto», н.з. НОМЕР_1 (а.с.16-17).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000233від 20.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити .
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вході проведення обшуку підозрюваного під час затримання від 20.04.2021 року, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Fiat Punto», н.з. НОМЕР_1 з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_8 Гавенко