Справа № 591/3687/18
Провадження № 1-кп/591/97/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми,, с зередньою освітою, розлученого, непрацюючого зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

1)17.07.2008 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, 81, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

2)30.03.2011 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

3)23.11.2012 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 69 КК України, до 6 місяців арешту;

4) 20.04.2015 року Зарічним районним судом м.Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

5) 03.02.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 128, ст. 71, ст. 72 ч.5 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 міс., звільнений 17.10.2017 року по відбуттю строку покарання,

6) 13.02.2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185,70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 153, ч.1 ст. 122 КК України,

Встановив:

29.08.2018 року близько 22 год., ОСОБА_7 рухаючись на велосипеді з вул. Прокоф`єва в м. Суми по пішохідному мосту через річку Псел, який веде до парку культури та відпочинку імені І.М. Кожедуба, що напроти буд. АДРЕСА_2 , побачив раніше невідому йому ОСОБА_4 , з якою вирішив задовольнити статеву пристрасть неприродним способом. Для цього він прослідував за ОСОБА_4

Рухаючись набережною парка вздовж р. Псел та пройшовши близько 50 метрів від пішохідного мосту в напрямку центрального входу до парку культури та відпочинку імені І.М. Кожедуба в м. Суми, ОСОБА_8 , діючи умисно, проти волі ОСОБА_4 , з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, усвідомлюючи, що ним застосовується насильство відносно потерпілої, тримаючи в правій руці гострий металевий предмет біля її шиї, різко потягнув своєю лівою рукою потерпілу за волосся до низу, від чого остання впала на коліна, тим самим застосував фізичне насильство. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 однією рукою оголив свій статевий член, а іншою продовжував утримувати гострий металевий предмет біля шиї потерпілої та наказав їй вступити з нею в орогенітальний контакт (coitus per os), тобто, задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом. Проте, злочинні дії ОСОБА_7 не були доведені до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 , почала чинити опір.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схопила гострий металевий предмет та намагалась вихопити його з метою попередження нанесення їй тілесних ушкоджень, в свою чергу ОСОБА_7 , з метою подолання опору потерпілої, розуміючи, що спричиняє шкоду її здоров`ю, почав тягнути на себе вищевказаний гострий предмет та прокручувати його, спричинивши тим самим ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани 5-го пальця лівої кисті з пошкодженням сухожилків згиначів, яка згідно висновку експерта ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» за №813 від 07.12.2018 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я. Рана долонної поверхні лівої кисті кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_7 29.08.2018 близько 22 год. 10 хв., перебуваючи поблизу р. Псел у парку культури та відпочинку імені І.М. Кожедуба в м. Суми, на відстані близько 50 м від пішохідного мосту в бік центрального входу до парку, що знаходиться неподалік буд. АДРЕСА_2 , в момент коли ОСОБА_4 почала втікати, у неї з плеча спав рюкзак на асфальтове покриття. ОСОБА_7 , побачив вказаний рюкзак та розуміючи, що дане майно належить потерпілій ОСОБА_4 , і вона в будь-який момент може повернутися за ним, вирішив повторно, таємно заволодіти майном потерпілої, що знаходилось в ньому та викрав належний ОСОБА_4 рюкзак, в якому знаходились гаманець червоного кольору з грошима 160 гривень, візитниця з візитками, водійське посвідчення, студентський квиток та банківські картки на ім`я ОСОБА_4 , Power bank TP-LINK TL-PB10400 вартість якого згідно висновку експерта від 22.11.2018 за №19/119/11-1/3448 складає 583 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 , ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 30.05.2018 близько 17:00 год. ОСОБА_7 зайшов до під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_3 . Підійшовши до квартири АДРЕСА_4 , котра обладнана під офісне приміщення та належить на праві власності приватному нотаріусу СМНО Сумської області ОСОБА_5 , ОСОБА_7 побачив, що двері до цієї квартири відчинені, тобто вхід до приміщення для мешканців міста є вільний. ОСОБА_7 зайшов до приміщення офісу, ,розуміючи, що його дії залишаються таємними, з метою особистого збагачення ОСОБА_7 о 17:10 год. відкрив двері до одного з кабінетів офісного приміщення та зайшов до нього. Знаходячись у вказаному кабінеті ОСОБА_7 почав перевіряти вміст шухляд офісних столів, які були розташовані у кабінеті, та відкривши верхню шухляду одного з столу, останній побачив калькулятор фірми «Kenko» модель КК-402, який дістав з шухляди та заховав до правої задньої кишені своїх штанів, після чого рухаючись до виходу, побачив на столі флеш накопичувач фірми «Transcend», ємністю 32 Gb, який ОСОБА_7 також взяв із столу та тримаючи викрадене майно при собі, вийшов з кабінету.

Після чого , о 17:11 год. зайшов до іншого кабінету, побачивши, що на стільці в кабінеті стоїть жіноча сумка, яку залишила потерпіла ОСОБА_5 , розуміючи, що в сумці обов`язково мають бути якісь матеріальні цінності, ОСОБА_7 , пройшов до стільця та відчинивши сумку викрав з неї гаманець, у якому знаходилися гроші в сумі 1943 грн, взяв жіночу сумку чорного кольору, фірми «Luck Sherry's» о 17:12 год., щоб не бути викритим швидко вийшов з офісного приміщення № 16, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми неправомірними злочинними діями спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку переліком та вартістю відповідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/2098е від 18.06.2018:

- жіночу сумку чорного кольору, виготовлена із шкіри, фірма «Luck Sherry's», країна виробник Україна м. Чернівці (Буковина АСП), ДСТУ ГОСТ 28631:2006 - вартістю 800 грн;

- грошові кошти у сумі 1943 грн;

- флеш накопичувач фірми «Transcend», корпус із пластика, об`ємом 32 Gb вартістю 225 грн;

- калькулятор фірми «Kenko» модель КК-402 вартістю 26,10 грн

а всього на загальну суму 2994,10 грн.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши всі матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_9 дійсно вчинив сусупільно-небезпечні діяння які інкриміновані йому стороною обвинувачення.

Згідно положень ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Такий запобіжний захід застосовується до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

З огляду на те, що ОСОБА_7 вчинив ряд суспільно-небезпечних діянь проти життя та здоров`я особи та те, що є підстави вважати, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_7 перебував у неосудному стані, що свідчить про можливість застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, виникла необхідність у поміщенні ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Крім цього, прокурор зазначив, що є підстави вважати, що знаходячись на волі, ОСОБА_7 може переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, а його поведінка може бути непередбачуваною, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, та вони не забезпечать належної поведінки.

Факт вчинення ОСОБА_7 зазначених суспільно-небезпечних діянь підпадають під ознаки злочину, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 153, ч.1 ст. 122 КК України, що підтверджується наступним.

Так , ОСОБА_9 суду пояснив, що 29.08.2018 року він їхав на велосипеді по мосту, що знаходиться по вул. Харківській в м.Суми, біля парку ім.Кожедуба та побачив дівчину, яка плакала. Він зупинився біля неї та вони почали спілкуватися. Він її запропонував провести її до маршрутного таксі та надав її свій номер мобільного телефону. ОСОБА_4 пообіцяла йому зателефонувати. Оскільки він- ОСОБА_9 , працював на будівництві, в нього було лезо для роботи , яке також використовував для обслуговування велосипеда, приблизно розміром 50-60 мм. Він його дістав з-під сидіння велосипеду та вронив на землю. Після цього, попросив ОСОБА_4 підняти його. Присівши, потерпіла знайшла його та віддала його , після цьгоо вона запитала «Що ви від мене хочете?» та схопилася за нього. В подальшому, потерпіла почала тікати, бросивши свій рюкзак на землю. Він кричав її щоб вона зупинилася, натомість вона продовжувала бігти, тому він сів на велосипед та почав її наздоганяти. Наздогнавши її вона знов запитала що йому від неї потрібно, на що він відповів «Ты всасываешь?, Что ты мелишь? Ты защищена». Після цього, вони розійшлися.

Що стосується епізоду крадіжки з приміщення потерпілої ОСОБА_10 , то ОСОБА_7 вину визнав в повному обсязі та зазначив, що фактичні обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності. Зазначив, що він щиро шкодує про це та просить вибачення у потерпілої.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили фактичні обставини скоєння вчинення злочинів ОСОБА_9 стосовно них, що викладені у обвинувальному акті.

Цивільні позови заявлені ними підтримали в повному обсязі. Щодо призначення покарання покладалися на розсуд суду.

Крім того, представник цивільного позивача Департаменту фінансів, економіки та інвестицій СМР в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у розмірі 10089 грн., зазначивши про те, що державою були понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 в КУ «СКМЛ № 1» (т.1 а.с.39-43) (внаслідок протиправних дій обвинуваченого).

Факт вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 щодо ОСОБА_4 підтверджується , дослідженими письмовими доказами, а саме:

- протоколом слідчого експерименту від 13.10.2018 судом за участю потерпілої ОСОБА_4 , яка чітко вказала на місце , час і спосіб вчинення відносно неї протиправних дій ОСОБА_7 проти неї та її майна (т.1 а.с.106-111).

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.10.2018 року (т.1 а.с.112-115), з якого вбачається, що ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_7 як особу що вчинила відносно неї злочин, зазначивши при цьому що впізнала останнього за статурою, рисами обличчя,тощо.

-Протоколом огляду місця події від 20.08.2018 року(т.1 а.с.116-134)

-Протоколами прийняття заяв по вчинення кримінального правопорушення від 30.08.2018 року ( т.1 а.с. 166) та від 11.10.2018 року (т.1 а.с.136-137) ;

-Заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу працівникам поліції викраденого майна ОСОБА_4 (т.1 а.с.37) та протоколом огляду предметів від 13.10.2018 року (т.1. а.с. 138-143);

-Висновком експерта № 19/119/11-13448е від 22.11.2018 року (т.1 а.с. 148-151) ;

-Протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 07.11.2018 року і від 06.12.2018 року стосовно отримання відомостей, які знаходяться у медичній картці стаціонарного хворого № 6903 та №857 на ОСОБА_4 (т.1 а.с. 153,156-157)

-Висновками експертизи: № 813 від 09.11.2018 року (т.1 а.с.160-161) - щодо встановлення характеру заподіяних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , які були кваліфіковані за тяжкістю як середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень, що мали місце бути 29.08.2018 року;

-Висновками експерта № 814 від 09.11.2018року (т.1 а.с.163-165), згідно якого встановлено походження тілесних ушкоджень, які були виявлені у ОСОБА_4 , а саме які утворилися внаслідок дії гострого предмету із ріжучими властивостями, та могли утворитися від дії ножа, як було продемонстровано потерпілою під час проведення слідчого експерименту.

Щодо епізоду вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 , то слід зазначити, що обвинувачений визнав в повному обсязі свою провину, фактичних обставин скоєння злочину не заперечував, просив вибачення у потерпілої.

Суд оцінивши всі докази за цим епізодом, в сукупності та надавши їм оцінку, приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_7 вчинив злочин, який передбачений ч.2 ст. 185 ч.2 КК України кваліфікуючою ознакою якого є «повторність», а саме що виразилося у таємному , повторному, з корисливою метою викраденні майна ОСОБА_5 на загальну суму 2994,10 грн.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого (т.1 а.с. 83-86) оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки є дуже високий.

Та іншими дослідженими судом письмовими матеріалами.

Як зазначалося вище, факт вчинення кримінальних правопорушень потерпілими не заперечуються та доведені у суді.

Кваліфікація інкримінованих органом досудового розслідування ОСОБА_7 на думку суду є вірною, і не спростовується дослідженими доказами, в тому числі поясненнями потерпілих, свідків, тощо.

Судом, досліджувалися матеріали кримінального об`єднаного провадження відносно ОСОБА_7 і було встановлено, що відповідно до висновків судово-психіатричних експертиз № 335 від 29.07.2017 (т.1 а.с. 209-211) та № 237 від 19.12.2019 року (т.2. 2 а.с. 226-228), № 238 від 19.12.2019р.( т.3 а.с. 2-5) ОСОБА_7 на час інкримінованих йому злочинів страждав та страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми і не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує примусових заходів медичного характеру з рекомендацією госпіталізації до психлікарні з посиленим наглядом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру з урахуванням висновків судово-психіатричних експертиз.

Захисник не погодився з думкою прокурора. Доводи захисника спростовуються тим, що на даний час суду не надано будь-яких доказів, які б давали підстави вважати невинуватості та підбання сумніву висновкам судово-психіатричним експертизам, що були проведені в рамках даного кримінального провадження.

Надавши всім наявним у справі доказам, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100КПК України.

Судові витрати у розмірі 429 грн. слід віднести на рахунок держави.

Цивільні позови необхідно залишити без розгляду.

Запобіжний захід слід залишити попередній до вступу ухвали в законну силу.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд,

Ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу. Запобіжний захід не змінювати у виді поміщення до психіатричного закладу, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до вступу ухвали в законну силу.

Речові докази -постанова від 13.10.2018 року (т.1 а.с.144-145) повернути потерпілій ОСОБА_4 , постанова від 07.12.2018 р. (т.1 а.с. 158 медичні картки повернути медичним закладам КУ «СКМЛ» № 1, оптичний диск , що зберігається у матеріалах кримінального провадження ( т.2 а.с. 166-167) - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільні позови залишити без розгляду.

На ухвалу суду протягом 30 діб з моменту її проголошення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_11 -Когер