465/3475/21
1-кс/465/1507/21
У Х В А Л А
Іменем України
21.07.2021 року м. Львів

Сідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Т.в.о. дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна -

встановив:
Т.в.о. дізнавач СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що д осудовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2021 року у ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що 26.04.2021 року під час доставки відправлення за ЕН № 1579 одержувач ОСОБА_5 , під приводом огляду розрядженого телефону перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , ввівши в оману кур`єра ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_6 , вчинила підміну телефону імей НОМЕР_1 , чим завдала майнової шкоди на суму 14 500 грн. Дані відомості було внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000320 від 14.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування 19.07.2021 р. гр. ОСОБА_7 в порядку ст.93 КПК України добровільно надав мобільний телефон марки «іPhone XS max» імей НОМЕР_1 . 20.07.2021 року постановою т.в.о. дізнавачу СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом мобільний телефон марки «іPhone XS max» імей НОМЕР_1 та у якому знаходилася сім картка «Lifecell» НОМЕР_2 .

Як встановлено досудовим розслідуванням, що мобільний телефон марки «іPhone XS max» імей НОМЕР_1 у якому знаходилася сім картка «Lifecell» НОМЕР_2 визнаний речовими доказами та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування. В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні оглядів вищевказаних вилучених мобільних телефонів, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, зниклим, втраченим, знищеним, використаним, переданим, відчуженим, що унеможливить встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення.

В судове засідання Т.в.о. дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Власник майна в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважаю за можливим розглядати клопотання у відсутності Т.в.о. дізнавача та власника майна.

Розглянувши клопотання Т.в.о. дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000320 від 14.05.2021 року, та дізнавачем надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та доведено необхідність такого арешту.

Таким чином, дослідження та збереження даного майна має важливе значення для кримінального провадження, крім того вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Виходячи з вищезазначеного та враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна та зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.98,167-168, 170-173 КПК України -

ухвалив:

клопотання Т.в.о. дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «іPhone XS max» імей НОМЕР_1 .

Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпорядження (реалізацію) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище об`єктів до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1