02.06.2021
Справа № 331/4/19
Провадження № 1-кп/331/94/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0002623 від 12.12.2018 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Полинівка Мелітопольського району Запорізької області, із середньою освітою, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.05.2009 Пологівським районним судом Запорізької області за ст. 309 КК України, від покарання звільнений на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року;

- 26.07.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

- 26.10.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2010, остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 14.04.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2010, остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.08.2013 умовно-достроково на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.07.2013, невідбутий строк склав 1 рік 3 місяці 28 днів;

- 31.05.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. Звільнений 11.08.2016 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2018 року в період часу з 15 години 14 хвилин до 15 години 20 хвилин ОСОБА_3 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні супермаркету «Варус-45», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного супермаркету, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «ОМЕГА», сховавши під свій верхній одяг, а саме: пляшку рому «Angostura», об`ємом 0,7 л, артикул 91, вартістю 542 гривні 79 копійок без урахування ПДВ за одиницю товару, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «ОМЕГА» на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся та пояснив суду, що у грудні 2018 року у нього не було грошей на існування, тому він вирішив вчинити крадіжку алкоголю, щоб потім його перепродати. Він зайшов до супермаркету "Варус" та сховав пляшку під свій одяг та намагався її винести, однак його на виході затримали охоронці. Зараз він змінив свою поведінку, не зловживає алкогольними напоями, постійно мешкає у м. Запоріжжі, намагається вести законослухняний спосіб життя.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї провини у вчинені злочину, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка її вчинила.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, знову вчинив злочин проти власності, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, на цей час офіційно не працює, офіційного доходу не має, не одружений, власної родини та стійких соціальних зв`язків не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченому сторони кримінального провадження суду, в судовому засіданні, не навели і судом таких обставин, при дослідженні доказів, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини, при цьому був звільнений умовно-достроково, а також звільнявся із випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків обвинувачений для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає. На теперішній час знову вчинив злочин, спрямований на посягання на приватну власність з метою отримання доходу злочинним шляхом, що свідчить про те, що призначення покарання без ізоляції від суспільства не може бути достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного місяця арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

- пляшку рому «Angostura», об`ємом 0,7 л повернути ТОВ «Омега»;

- СD-диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження суду.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1