КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/2594/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багачка Перша Великобагачівського району Полтавської області, громадянина України, із вищою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, має двох неповнолітніх дітей 2011, 2019 років народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою визначено строком 60 днів, тобто до 19 травня 2021 року, 06 год. 09 хв., включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року та змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 , з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, висновки суду є невмотивовані, оскільки матеріали клопотання не містять жодного доказу причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Частина доказів, які нібито містять докази причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, про які згадується в оскаржуваній ухвалі та клопотанні слідчого, взагалі відсутні в матеріалах провадження.
Також апелянт зазначає, що прокурором та слідчим не надано жодних переконливих доказів, що ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, знищував, сховав або спотворював будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливав на свідків, перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, хоча мав таку можливість. Також не надано доказів, що він буде продовжувати займатися злочинною діяльністю та буде продовжувати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється. ОСОБА_7 раніше до слідчого не викликався, після обшуку його помешкання прибув до слідчого, де він був безпосередньо затриманий у відповідності до ст. 208 КПК України.
Апелянт вважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя мав встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, однак цього не зробив, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.
Апелянт звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей 2011 та 2019 року народження. На даний час дружина підозрюваного перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною та має захворювання. ОСОБА_7 зареєстрований в батьківській квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де і проживав приблизно до січня 2021 р. З січня 2021 року переїхав до дружини за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначені обставини вказують на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання. ОСОБА_7 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, запобіжні заходи раніше до нього не застосовувались.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без зміни, вислухавши поручителя, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
21 березня 2021 року, в порядку ст. 208 КК України, було затримано ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.
21 березня 2021 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, а саме: в участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також у вчинюваних нею нападах; у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому організованою групою.
На обґрунтування даного клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність обґрунтованої підозри, яка вказує на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, яка обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у даному кримінальному провадженні, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , яка повністю підтвердила свідчення свого чоловіка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 19.12.2020; протоколами огляду предметів від 19.12.2020; протоколами огляду предметів від 21.12.2020; протоколами огляду предметів від 22.12.2020; протоколами огляду предметів від 23.12.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; рапортом працівника ВКП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 05.03.2021; протоколом опитування свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_13 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.12.2020; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , від 29.12.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 30.12.2020 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_16 від 13.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 20.03.2021 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2021 за заявою ОСОБА_18 від 23.01.2021 за фактом вчиненого на її домоволодіння розбійного нападу за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом огляду місця події від 23.01.2021 року; протоколом огляду місця події від 24.01.2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_19 від 24.01.2021 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_19 від 04.03.2021 року; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_20 від 24.01.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 21.03.2021 року; протоколом впізнання за фотознімками від 07.03.2021 року свідок ОСОБА_21 впізнав підозрюваного ОСОБА_22 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 28.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 24.01.2021 року; протоколами огляду за місцем вчинення кримінальних правопорушень; протокол допиту свідка 10.03.2021 року ОСОБА_25 який бачив двоє осіб який на автомобілі потерпілого Порше Макан пересувались в м. Києві; протоколами впізнання свідком ОСОБА_25 , який впізнає підозрюваних ОСОБА_22 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 09.03.2021 року; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_26 , який впізнає ОСОБА_22 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 06.03.2021 року; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_27 , яка впізнає підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_27 , яка впізнає підозрюваного ОСОБА_22 ; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_27 , яка впізнає підозрюваного ОСОБА_28 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 10.03.2021 року; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_29 , яка впізнає підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_29 , яка впізнає підозрюваного ОСОБА_22 ; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_19 , яка впізнає підозрюваного ОСОБА_22 ; протокол впізнання за фотознімками ОСОБА_14 від 20.03.2021, яка впізнає підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_14 від 20.03.2021, яка впізнає підозрюваного ОСОБА_22 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 05.01.2021 року; протоколами обшуків від 21.03.2021; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, якими слідчий обґрунтовує підозру ОСОБА_7 .
Також сторона обвинувачення послалась на існування на даний час ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (учасники банди перевіряються на причетність до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень на території Київської та інших областей), не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено всіх місць тимчасового проживання та перебування учасників озброєної банди, місць здійснення їх протиправної діяльності, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочинів; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_7 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, потерпілих, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших учасників організованої ним банди, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів з корисливих мотивів, метою яких було особисте збагачення.
Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , призведуть до продовження його злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
22березня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, строком до 06 год. 09 хв., 19.05.2021 включно, без визначення розміру застави.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя під час розгляду вказаного клопотання, врахував тяжкість кримінальних правопорушень та їх характер, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані, які характеризують підозрюваного, вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. А також врахував, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим наведені в клопотанні обставини свідчать про існування значних ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи вказане, з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитись від досудового провадження та суду, продовження кримінально караної діяльності і для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З такими висновками погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із погрозою застосування насильства.
На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagoz v. Turkey п. 51).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152153).
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_7 , якиймає постійне місце проживання в місті Києві, має на утриманні дружину, яка на даний час перебуває у декретній відпустці та двох малолітніх дітей 2011 та 2019 року народження, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, запобіжні заходи раніше до нього не застосовувались, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 , на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.
Твердження апелянта, що частина доказів, які нібито містять докази причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, про які згадується в оскаржуваній ухвалі та клопотанні слідчого, взагалі відсутні в матеріалах провадження не знайшли підтвердження та спростовуються матеріалами клопотання.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Щодо поданої ОСОБА_30 заяви про взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_7 , то колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення, із урахуванням матеріалів провадження та обставин за якими ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
У задоволенні заяви про взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_7 , заявленої ОСОБА_30 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4