Єдиний унікальний номер 741/578/17
Провадження № 1-в/741/26/21
У Х В А Л А

м. Носівка 05 липня 2021 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 та засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Носівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 7 липня 2017 року по ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) грн., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:
9 червня 2021 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшло подання начальника Носівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .

Вироком Носівського районного суду від 7 липня 2017 року ОСОБА_4 була засуджена за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі семи тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот ) грн.

Вирок набрав законної сили 17 січня 2018 року.

16 травня 2018 року на підставі ч. 4 ст. 53 КК України Козелецьким районним судом Чернігівської області розстрочено сплату призначеного штрафу в розмірі 127500 грн. на один рік шляхом його сплати рівними частинами по 10625 грн. щомісячно з 1 червня 2018 року, з наданням на виконання вимог ст. 26 КВК України квитанцій про сплату штрафу кожного місяця до органу пробації за місцем проживання.

Станом на 19 липня 2018 року ОСОБА_4 сплатила лише 600 грн. з призначеної їй 127500 грн. суми штрафу. Працівником пробації засуджену ОСОБА_4 було проінформовано, що вона повинна сплачувати щомісячно протягом 12 місяців 10625 грн., але в поясненні засуджена повідомила, що зможе сплачувати щомісячно тільки по 300 грн. штрафу.

20 серпня 2018 року до Козелецького районного суду було направлено подання про вирішення питання щодо заміни засудженій несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі, в задоволенні якого ухвалою від 22 квітня 2019 року було відмовлено.

З моменту подачі подання в суд, засуджена ОСОБА_4 сплатила 64950 грн. штрафу.

10 червня 2019 року до Козелецького районного суду було повторно направлено подання про заміну ОСОБА_4 штрафу на позбавлення волі, в задоволенні якого також було відмовлено.

З моменту подачі подання в суд, засуджена ОСОБА_4 сплатила 66950 грн. штрафу.

В період з 29 липня 2019 року по 4 лютого 2020 року засуджена додатково сплатила 900 грн. Загальна сума сплаченого штрафу складала 68350 грн.

В березні та квітні 2020 року ОСОБА_4 не працювала у зв`язку з карантинними обмеженнями та не сплачувала штраф. 5 червня 2020 року вона ( ОСОБА_4 ) надала квитанцію про сплату штрафу в сумі 500 грн.

15 червня 2020 року до Носівського районного суду було направлено подання про заміну ОСОБА_4 штрафу на позбавлення волі, в задоволенні якого ухвалою від 29 квітня 2021 року було відмовлено.

В серпні 2020 засуджена ОСОБА_4 сплатила 300 грн., у вересні та жовтні 2020 року по 300 грн., в січні 2021 року - 500 грн.

14 січня 2021 року засуджена ОСОБА_4 була викликана до Козелецького РС пробації, де він неї було відібрано пояснення, у якому вона зазначила, що суму розстрочки сплачувати не може, так як вона офіційно ніде не працює, підробляє на підробітках, на утриманні має малолітню дитину, а тому зможе сплачувати до 1000 грн. штрафу. Також засуджена повідомила, що в січні 2020 року вона змінила місце проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В березні 2021 року ОСОБА_4 двома платежами сплатила штраф на загальну суму 1030 грн.

17 травня 2021 року засуджена була поставлена на облік в Носівському РС пробації та була викликана для ознайомлення з умовами відбування покарання у виді призначеного штрафу та розстрочки виплати штрафу. В поясненні засуджена пояснила, що проживає разом із малолітньою дитиною, офіційно не працює, підробляє у кафе «Добриня», стабільного доходу не має, сплатити щомісячно суму розстрочки 10625 грн. не має можливості у зв`язку з малим доходом, сплачувати призначений штраф може невеликими сумами.

7 червня 2021 року ОСОБА_4 з`явилася до Носівського РС пробації та надала копію квитанції про сплату штрафу на суму 300 грн.

Станом на 8 червня 2021 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженої документу про сплату повної суми штрафу у розмірі 127500 грн.

Згідно ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 6 травня 2018 року, засуджена протягом 12 місяців не сплатила 127500 грн. штрафу.

Станом на 8 червня 2021 року загальна сума сплаченого штрафу складала 71580 грн. із 127500 грн.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України строк давності виконання вироку Носівського районного суду від 7 липня 2017 року, який набрав законної сили 17 січня 2018 року сплив через два роки, а саме 17 січня 2020 року.

У поданні ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання.

Представник Носівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, направив заяву, у якій просив подання розглядати без його участі.

Засуджена ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримала, пояснила, що вона не ухилялася від сплати штрафу, не могла у повній мірі його сплатити, так як на утриманні має малолітню дитину, не має стабільного доходу.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про звільнення від покарання.

Статтею 152 КВК України визначені підстави звільнення від відбування покарання, в тому числі в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в установлені строки, зокрема у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, такий строк становить два роки. При цьому частина третя вказаної статті передбачає, що перешкодою для звільнення від покарання є ухилення особи від його відбування; у разі вчинення засудженим дій, спрямованих на уникнення виконання обвинувального вироку, перебіг давності зупиняється та відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. Також ч. 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності. Вказана стаття передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015 року), ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини Кримінального кодексу, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини Кримінального кодексу. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

В наданих матеріалах відсутні відомості про вчинення ОСОБА_4 нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи викладене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Носівського районного суду Чернігівської області від 7 липня 2017 року, суд вважає, що подання начальника Носівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:
Подання начальника Носівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Носівського районного суду від 7 липня 2017 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу розмірі семи тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 127500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот ) грн., у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів із дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1