Провадження №1-кп/243/374/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження №0002052 від 04.12.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, визначений механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

З середини квітня 2014 року ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом вступив до незаконного збройного формування «Донецької народної республіки». При цьому, ОСОБА_4 , був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законом збройного формування, ОСОБА_4 увійшов до незаконного збройного формування під командуванням невстановленої особи. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

Так, в середині квітня 2014 року на протязі одного тижня ОСОБА_4 здійснював свої умисні, противоправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконував накази свого керівництва, здійснюючи дії, спрямовані на здійснення перепускного режиму та перевірку документів у осіб, які перетинали блокпост, який розташовувався на проїжджій частині автомобільної дороги на вулиці Літературної біля Комбікормового заводу у м. Слов`янська Донецької області.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у здійсненні ним протиправних, навмисних дій, що виразилися в участі у діяльності не передбаченому законом збройному формуванні, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 260 КК України.

11 грудня 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, щиро покаявся, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Покарання узгоджене з урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи обвинуваченого, повного визнання ним своєї вини та наявності обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 260 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та розповів про всі обставини його вчинення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, віднесений до тяжких злочинів.

Угода відповідає вимогам кримінального матеріального та процесуального закону, у тому числі, ч. 4 ст. 469 КПК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, речових доказів по справі не має.

Керуючись ст. ст. 260, 314, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 грудня 2020 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002052.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1