ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/294/21 Справа № 703/4037/20 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 квітня 2021 року включно,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001244 від 18.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Під час судового розгляду, прокурором заявлено клопотання про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності обґрунтованої підозри, а також ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року вказане клопотання прокурора задоволено. Запобіжний захід тримання під вартою: - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено на 60 днів, тобто до 14 квітня 2021 року включно; - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено на 60 днів, тобто до 14 квітня 2021 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є для нього занадто суворим, а матеріали справи, на думку обвинуваченого, не містять доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину. Вважає, що судом порушено п.п. 3,4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності учасників судового провадження, оскільки, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року оскаржена лише обвинуваченим ОСОБА_6 , тому суд апеляційної інстанції переглядає її лише в частині продовження строку тримання під вартою саме обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім того, колегія суддів позбавлена можливості перевіряти фактичні обставини справи та доведеність вини обвинувачених у вчиненні ними інкримінованого їм кримінального правопорушення, як про те просить апелянт, оскільки це належить до компетенції місцевого суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Судом першої інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження №0001244 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, постановлено ухвалу про продовження останнім строку тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.04.2021 року включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст.392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який, як того просить обвинувачений.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. На значну ймовірність таких ризиків вказує те, що обвинувачений не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий та вчинив злочин застосовуючи при цьому фізичну силу до потерпілого.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 квітня 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді