Справа № 562/1356/21
У Х В А Л А

17.05.2021 року слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунів, клопотання старшого слідчого відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, уродженця м.Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимому, -

в с т а н о в и в:

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказується на те, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та спільно з Дубашев Блацкес Франциско, 10 травня 2021 року приблизно о 02 год. 20 хв., маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом злому серцевини замка водійських дверцят, проник в салон автомобіля марки «ЗАЗ1102» д.н.з « НОМЕР_1 » 1994 року випуску, білого кольору, який належить ОСОБА_8 , перебуває в постійному користуванні ОСОБА_9 та який знаходився в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Діючи з метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, неповнолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_10 за допомогою зламу замка запалювання та з`єднання контактних проводів, завів двигун та розпочав рух даний автомобіль, таким чином незаконно заволодівши ним. Неповнолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_10 розпорядилися даним автомобілем на власний розсуд.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України внесено 10.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172.

Просить суд обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як інший більш м`яких запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просять клопотання задовільнити частково та обрати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 вказав, що неповнолітній ОСОБА_5 неодноразового погрожував йому та його матері ОСОБА_11 фізичною розправою та наносив тілесні ушкодження, з приводу чого проводиться досудове розслідування. Неповнолітній ОСОБА_5 часто залишає своє місце проживання, зловживає спиртними напоями. Просить задовільнити клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, законного представника суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоровця підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Крім того, ч.2 ст. 492 КПК України передбачено, що затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

11.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України відноситься до категорії тяжких та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України .

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно вливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні; може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке відноситься до тяжких злочинів, тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання винним, стан здоров`я, майновий стан, а саме, що підозрюваний ніде не навчається та офіційно не працює, часто залишає місце проживання, та те, що відносно підозрюваного проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 02.05.2021р. за ч.1 ст.125 КК України щодо нанесення тілесних ушкоджень для ОСОБА_7 , що свідчить про злочинну спрямованість його поведінки, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини справи заставу слід визначити 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язки прибувати до слідчого із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, уродженцю м.Рівне, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України не судимому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та помістити в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Строк тримання під вартою рахувати по 16 липня 2021 року.

Визначити заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку внесення заставодавцем застави та пред`явлення службовій особі місця ув`язнення документа, що підтверджує внесення застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з під варти з покладенням обов`язків прибувати до слідчого із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя