Ухвала
10 березня 2021 року
м. Київ
справа № 644/5622/18
провадження № 51-2267зр20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши заяву засудженої ОСОБА_5 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 04 листопада 2020 року щодо неї,

встановив:
Постановою Верховного Суду від 04 листопада 2020 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_5 задоволено частково та ухвалено змінити вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року.
Призначено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК) із застосуванням приписів ст. 69 цього Кодексу покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 22 березня 2017 року, у виді громадських робіт на строк 68 годин, що згідно

зі ст. 72 цього Кодексу відповідає восьми дням позбавлення волі, та призначено

ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк

3 роки 8 днів.
У решті судові рішення залишено без зміни.
Засуджена ОСОБА_5 звернулася до Верховного Суду із заявою про роз`яснення вказаного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, позицію засудженої та захисника, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що в роз`ясненні вказаної постанови необхідно відмовити виходячи

з такого.
Положенням ч. 4 ст. 441 Кримінального процесуального кодексу України

(далі КПК)визначено, що судові рішення суду касаційної інстанції роз`яснюються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому ст. 380 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло

ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або внесення до нього нових даних, або

про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Отже, роз`ясненню підлягає лише судове рішення, яке є незрозумілим через нечіткість змісту, можливість різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких ухвалене, і тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які полягають у його неясності та невизначеності.
Тому механізм, встановлений у ст. 380 КПК, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден з мотивами судового рішення, порушує питання про внесення змін або нових даних у судове рішення.
Як убачається з тексту постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2020 року, її мотивувальна та резолютивна частини викладені зрозумілими реченнями і не містять труднощів для розуміння точного змісту постанови. В рішенні чітко зазначено, у тому числі, мотиви,

з яких виходив Верховний Суд під час його ухвалення, і положення закону, яким він керувався.
Поряд із цим, як видно із заяви, ОСОБА_5 не вказує, в чому полягає незрозумілість судового рішення, та не посилається на конкретні обставини.
Зокрема, що стосується посилання засудженої на незрозумілість постанови

в частині визнання Судом правомірності приєднання вироком місцевого суду невідбутої частини покарання на підставі ст. 71 КК у виді громадських робіт на строк 68 годин, що

за ст. 72 цього Кодексу відповідає восьми дням позбавлення волі, то в цій частині положення постанови є цілком зрозумілими. Так, Верховний Суд лише погодився

з позицією місцевого суду щодо необхідності повного приєднання невідбутої частини покарання ОСОБА_5 , призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду

м. Харкова від 22 березня 2017 року. При цьому сам порядок приєднання невідбутої частини покарання, а також переведення невідбутої частини покарання у виді громадських робіт на покарання у виді позбавлення волі детально описано у вироку місцевого суду від 23 грудня 2019 року.
Крім того, з приводу вказівки в заяві на незрозумілість постанови у частині вирішення питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

то у постанові було обґрунтовано, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Таким чином, рішення Суду від 04 листопада 2020 року не підлягає роз`ясненню, оскільки є зрозумілим, не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння. Мотиви ухваленого рішення, і тим більше незгода із судовим рішенням учасника судового провадження, не є підставою для роз`яснення його в порядку ст. 380 КПК або внесення до його змісту будь-яких змін.
Рішення суду є ясним, повним, зрозумілим, резолютивна частина рішення

є такою, що не припускає іншого тлумачення та суперечностей під час його виконання. Підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду в порядку ст. 380 КПК

за наведеними в ній доводами відсутні.
Ураховуючи викладене, підстав для роз`яснення ухвали суду касаційної інстанції немає.
Керуючись статтями 380, 441 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити засудженій ОСОБА_5 в роз`ясненні постанови Верховного Суду

від 04 листопада 2020 року щодо неї.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3