Справа № 646/4293/20
№ провадження 1-в/646/6/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» клопотання в.о. начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання в.о. начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.05.2018 відносно засудженого ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що 01 липня 2020 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ, яким внесені зміни до санкції ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим, керуючись ч.1 ст.5 КК України, просив привести вирок у відповідність на підставі ч.3 ст.74 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 не заперечив проти приведення вироку у відповідність до норм КК України.
Представник ДУ «Диканівська виправна колонія №12» клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки санкція ч.2 ст. 309 КК України, в редакції від 01.07.2020 не змінилась, а покарання, призначене за ч. 1 ст. 185 КК України було приєднане на підставі ст. 71 КК України вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 26.09.2017.
Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в теперішній час відбуває призначене вироком суду покарання в ДУ « Диканівська виправна колонія (№12) ».
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання у випадках, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 74 КК України.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72КК України.
Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.05.2018, ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком від 26.09.2017 у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Перед цим ОСОБА_5 був засуджений вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.06.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України, а також 26.09.2017 року Новоайдарського районного суду Луганської області за ч. 1 ст. 263, ч.ч. 2, 4 ст. 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, відповідно до ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У відповідності до положень ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
За частиною 3 ст. 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.
У зв`язку із внесеними змінами до частини 1 та частини 2 статті 309 КК України на теперішній час редакція закону має наступний зміст:
1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту -
караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
2. Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Як встановлено судом на даний час ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.05.2018, яким він засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком від 26.09.2017 у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Виходячи з приписів ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України за своє кваліфікацією відноситься до тяжких.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Як вбачається з останнього вироку ОСОБА_5 було призначено покарання за сукупністю вироків на підставі частини 1 статті 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно визначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
При цьому загальний строк призначеного ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків не перевищив максимального строку встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу, оскільки згідно з частиною 5 статті 12 КК України за тяжкий злочин може передбачатися покарання до десяти років позбавлення волі.
Таким чином відсутні підстави для приведення призначеного ОСОБА_5 покарання у відповідність із новими положеннями ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст. 309 КК України.
З огляду на викладене, враховуючи правила ч. 2 ст.71 КК України та положення Закону №2617-VIII про внесення змін до ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав приведення останнього вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.05.2018 у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII, оскільки кваліфікацій дій та остаточна міра покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі призначена ОСОБА_5 за сукупністю вироків та відповідає діючому законодавству, в тому числі з урахуванням внесених змін.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання в.о. начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1