Справа № 201/2551/21
Провадження № 1-кп/201/601/2021
ВИРОК
Іменем України
07 квітня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0000046, внесеному до ЄРДР 14.01.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого неофіційно, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.04.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді одного року і шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік

-29.03.2018 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2017 року у виді одного року і шести місяців позбавлення волі, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.05.2020 року звільнено від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.09.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 19.08.2016 ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська іспитовий строк замінено покаранням у вигляді 2 років позбавлення волі

-26.01.2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.03.2018 року звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 умовно-достроково на строк 9 місяців 17 днів

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним

13.01.2021 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , домовився з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про умисну спільну участь у вчиненні умисного кримінального правопорушення, розподіливши між собою ролі, тобто вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка) побачив снігокат «Nika» біло-чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначив його об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, виконуючи відведену йому роль, відчинив вхідні двері у квартиру АДРЕСА_4 , у якій проживає, після чого співучасник ОСОБА_4 , згідно відведеної йому ролі, взяв снігокат «Nika» біло-чорного кольору вартістю 1422 гривень 00 копійок та подаючи його співучаснику кримінального правопорушення ОСОБА_3 , разом з викраденим майном покинули спільний тамбур та зайшли у квартиру АДРЕСА_4 , тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, досудовим слідством кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

13.01.2021 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , домовився з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умисну спільну участь у вчиненні умисного кримінального правопорушення, розподіливши між собою ролі, тобто вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка) побачив снігокат «Nika» біло-чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначив його об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, виконуючи відведену йому роль, взяв снігокат «Nika» біло-чорного кольору вартістю 1422 гривень 00 копійок та подаючи його співучаснику кримінального правопорушення ОСОБА_3 , який згідно відведеної йому ролі відчинив вхідні двері у квартиру АДРЕСА_4 , у якій проживає, після чого ОСОБА_4 , з співучасником ОСОБА_3 з викраденим майном покинули спільний тамбур та зайшли у квартиру АДРЕСА_4 , тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, досудовим слідством кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

2. Позиція обвинувачених
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердили його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаялися у вчиненому, просили суд їх суворо не карати.

3.Позиція потерпілої
Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву, в якій просила проводити підготовче засідання і судовий розгляд без її участі, матеріальних і моральних претензій не має, покарання призначити на розсуд суду.

4. Докази, які були досліджені судом
Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачені не заперечували.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, а також те, що обвинувачені не оспорюють всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності їх позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому суд обмежився допитом обвинувачених, дослідив документи, які характеризують особу обвинувачених та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

5.Висновок суду про винуватість обвинувачених
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повністю та об`єктивно доведена.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, досудовим слідством кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вірно.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, досудовим слідством кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд
Під час вчинення кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були осудні у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про винних осіб, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, виходячи з положень ч. 4 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії нетяжкого злочину.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при судовому розгляді справи не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ними злочину, який є нетяжким злочином, їх соціальне та матеріальне становище, стан їх здоров`я, неперебування їх на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, їх соціально - психологічні риси.
Крім того, суд враховує стать та вік обвинувачених, а також те, що вони є раніше неодноразово судимими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про осіб обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на них обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для їх виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає їх особам та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову
У даному кримінальному провадженні потерпілою до обвинувачених цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, пред`явлено не було.

8.Вирішення питання про долю речових доказів
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України, а саме: речовий доказ снігокат «Nika», визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній, як власниці майна.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати в розмірі 326,88 грн, у зв`язку із проведенням судово-товарознавчої експертизи, які слід стягнути із обвинувачених порівну.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався, клопотань про його застосування не надходило, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України, дані про їх особу, та призначене за цим вироком покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.
Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення воліз випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення воліз випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 163 (сто шістдесят три) грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 163 (сто шістдесят три) грн 44 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов заявлений не був.

Речовий доказ снігокат «Nika» - залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування,право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1