Справа № 932/3293/21
Провадження № 1-кс/932/1726/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дніпровського районного поліції ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації та фактично проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, раніше несудимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 22.04.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий слідчого відділення Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 22.04.2021 року.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2021 біля 14:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_8 , перебуваючи з раніше знайомим ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник умисел, спрямований на відкрите викрадання чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_3 .
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 та співучасник злочину ОСОБА_5 ;' разом з потерпілим ОСОБА_9 зайшли до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де притримуючись єдиного спільного злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадання чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 стали шукати майно ОСОБА_9 . Так, співучасник злочину ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті з ОСОБА_10 „ розуміючи, що остання бачить його дії, однак через похилий вік не може чинити опір, відкрито заволодів шкатулкою останньої з ювелірними прикрасами.
ОСОБА_5 , притримуючись єдиного спільного злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадання чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, побачив, як потерпілий ОСОБА_9 поклав до своєї правої кишені грошові кошти в іноземній валюті, після чого діючи відкрито, розуміючи, що потерпілий ОСОБА_9 бачить його, та його дії є відкритими, своєю лівою рукою став витягувати грошові кошти з кишені ОСОБА_9 , однак останній став чинити опір, бажаючи захистити своє майно. ОСОБА_8 діючи умисно, відкрито, з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, наніс ОСОБА_9 один удар в нижню щелепу з ліва, від чого ОСОБА_9 впав на підлогу.
Далі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця з майном ОСОБА_9 з місця вчинення ними злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріального збитку, а саме 500 євро, що станом на 21.04.2021 року становить 16 865 грн., 200 доларів США, що еквівалентно 5600,00 грн., а всього на суму 22 465,00 грн.
21.04.2021 року ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

22.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

За доводами клопотання, обґрунтованість вказаної підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, знищити чи сховати докази, здійснювати вплив на потерпілого чи свідків.

Вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, зважаючи на вищевикладені обставини, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Альтернативну заставу слідчий просить не визначати, оскільки правопорушення пов`язане із застосуванням насильства.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, просить таке задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні підтримав доводи прокурора, а також доводи, що викладені у клопотанні.

Підозрюваний проти заявленого клопотання заперечив. Разом з тим, підозрюваний спочатку не заперечив своєї причетності до інкримінованих йому дій, зокрема підтвердив, що саме він завдав удару потерпілому. Згодом він кардинально змінив свою позицію, та вказував, що потерпілого вдарив інший підозрюваний ОСОБА_8 . Зазначає, що вину визнає, розкаюється у вчиненому.

Просить застосувати інший запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник щодо заявленого клопотання заперечив, просить застосувати інший запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі, зокрема передати підозрюваного під особисту поруку. Вважає протокол огляду місця події та протокол предявлення для впізнання недопостими доказами.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000244 від 22.04.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 затриманий 21.04.2021 року в порядку ст. 208 КПК України.

22.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_11 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння, за обставин, що викладені вище.

Причетність підозрюваного ОСОБА_11 та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованих йому діянь свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол прийняття заяви про вчинення злочину від 21.04.2021 року, протокол допиту потерпілого, свідка, протокол пред`явлення особи для впізнання, протокол обшуку, який проводився в квартирі потерпілого за його згодою та відповідно легалізації слідчого судді не потребує.

Окрім цього, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив, що перебував в квартирі потерпілого 22.04.2021 року в момент здійснення грабежу.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, слідчий суддя виходить із наступного.
За положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, не може вважатись необґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, що йому інкримінується.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Згідно ч. 1, 2 ст. 178 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно санкції ч. 2 ст. 186 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя приймає до уваги, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний не працює, утриманців не має, не одружений, тобто будь-які стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні, потерпілому представився вигаданим ім`ям, що свідчить про його спроби конспірування, а тому, з високим ступенем ймовірності, підозрюваний може вживати заходів до переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Щодо інших заявлених ризиків такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або впливу на свідків чи потерпілих.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Оцінюючи сукупність встановлених обставин та наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що інші, більші м`які запобіжні заходи, не здатні запобігти вказаним ризикам, а тому переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, враховуючи, що частина заявлених слідчим та прокурором ризиків знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, а підозрюваний надавав в судовому засіданні взаємовиключні показання щодо того хто саме з підозрюваних наносив удар потерпілому, тобто здійснював неприховану спробу введення слідчого судді та інших учасників в оману, чим фактично перешкоджає виконанню завдань кримінального судочинства та характеризує його процесуальну поведінку, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою, на даній стадії провадження, буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності та не буде свавільним.

Щодо заявленого клопотання про передачу підозрюваного на поруки, то особи, які виявили намір взяти підозрюваного на поруки не є тими особами, які заслуговують на довіру, що цілком очевидно з наданих ними в судовому засіданні поясненнь - такі не працюють, займаються не зареєстрованою діяльність, стійких зв`язків з державою та суспільством не мають.

Оскільки застосоване насильство до потерпілого не є тяжким та не було небезпечним в момент заподіяння, слідчий суддя не вбачає підстав для безальтернативного утримання підозрюваного під вартою.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За приписами ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням встановлених ступенів ризиків та процесуальної поведінки підозрюваного, альтернативну заставу необхідно визначити у розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194-196, 206, 208 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дніпровського районного поліції ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 години 44 хвилин 22 квітня 2021 року.

Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити тривалістю 60 днів, тобто до 20 червня 2021 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 65 (шістдесяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 550,00 (сто сорок сім тисяч п`ятсот пятдесят гривень 00 копійок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає негайному звільненню з під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або праці;

- не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд за межі території України;

- не спілкуватись із свідками, потерпілими та іншим підозрюваним по даному кримінальному провадженню, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - до 20 червня 2021 року включно.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1