Провадження № 1-кп/638/122/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002355 від 17.05.2016 з обвинувальним актом у відношенні:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Очамчира, Абхазія, особа без громадянства, грузина, с середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Зугдіді, Грузія, громадянина Грузії, грузина, с середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 21.05.2018 вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням відповідних обов`язків, ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.04.2019 вирок змінено в частині кваліфікації діяння та визначена за ч. 1 ст. 185 КК України, в іншій частині вирок залишено без змін;
- 15.06.2020 вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2021, за ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 4, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16

підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2016 року, в денний час доби, більш точно час встановити ході досудового розслідування та судового провадження не виявилось можливим, підсудні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, судове провадження щодо якого зупинено до його розшуку, діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, маючи сумісний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, заздалегідь розподіливши між собою злочинні ролі у вчиненні протиправного діяння, на автомобілі марки ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 прибули до будинку АДРЕСА_3 .
Після чого підсудний ОСОБА_10 розташувався в безпосередньої близькості від місця вчинення злочину, стежачи за навколишньою обстановкою, з метою забезпечення безперешкодного проникнення у житло підсудного ОСОБА_9 та особи, судове провадження щодо якого зупинено до його розшуку, з наступним викраденням майна та попередження їх про можливу небезпеку, в разі її виникнення.
В свою чергу, підсудний ОСОБА_9 та особи, судове провадження щодо якого зупинено до його розшуку, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа проникли в приміщення квартири АДРЕСА_1 , розташованої на другому поверсі зазначеного будинку, звідки таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_17 майно, а саме : тонометр для вимірювання артеріального тиску торгівельної марки «Vega Diastolis va 300» вартістю 488 гривен; золотий нагрудний знак «театру опери» 585 проби, вагою 1,5 грам, вартістю 902 гривни 83 копійки; ліхтарик торгівельної марки «Palito MD - 7668» вартістю 159 гривен; радіотелефон торгівельної марки «Panasonic KX-A146UAS» вартістю 450 гривен; пластмасову статуетку з п`єси «Мертві душі», махровий рушник, скляну сувенірну туру, металевий глечик, які не становлять для потерпілого матеріальної цінності, а всього на загальну суму 1999 гривень 83 копійки, яке разом з підсудним ОСОБА_10 завантажили в транспортний засіб та з місця вчинення злочину з викраденим зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду у вказаній сумі.
У судовому засіданні підсудні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнали повністю.

Підсудний ОСОБА_9 усудовому засіданні показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, 17.05.2016, в денний час доби, він за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , за пропозицією останнього, на автомобілі прибули до будинку АДРЕСА_3 з метою вчинення крадіжки цінного майна з квартири. Після чого він та ОСОБА_18 зайшли в будинок де ОСОБА_18 наявними відмичками відкрив двері квартири АДРЕСА_1 . Вони проникли в квартиру звідки викрали зазначене в обвинувальному акті майно та з місця вчинення злочину зникли. Під час досудового розслідування викрадене майно у них було вилучено співробітниками поліції. У зв`язку з спливом часу подробиці всіх подій не пам`ятає. Злочин вчинив у зв`язку з матеріальними ускладненнями, вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєному.
Підсудний ОСОБА_10 усудовому засіданні в части вчинення ним вищевказаного злочину, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 та ОСОБА_18 дав показання, аналогічні показанням підсудного ОСОБА_9 , наголошуючи на тому, що ініціатором вчинення зазначеної крадіжки був ОСОБА_18 .У вчиненні вказаного кримінального правопорушення вину визнає повністю, щиро кається. Злочин вчинив у зв`язку з матеріальними ускладненнями.
Оскільки підсудні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Органом досудового розслідування підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України за фактом вчинення таємного викрадення належного потерпілому ОСОБА_17 майна з заподіянням останньому матеріальних збитків більш ніж 2400 гривен.
Між тим, у судовому засіданні встановлено, що підсудними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особою, судове провадження щодо якого зупинено до його розшуку, при обставинах зазначених в обвинувальному акті, було викрадено належного потерпілому ОСОБА_17 майна на загальну суму 1999 гривень 83 копійки.
Тому суд вважає за необхідне при формулюванні обвинувачення підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, визначити фактичну вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_17 майна, а саме на загальну суму 1999 гривень 83 копійки, виключивши з обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надлишково зазначену органом досудового розслідування суму матеріальної шкоди.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст. 185 ч. 3 КК України кваліфіковані вірно, так як вони своїми умисними діями вчинили таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

При визначенні підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особи підсудних :

- у відношенні ОСОБА_9 те, що він раніше був судимий за вчинення корисного злочину, при цьому наявна судимість погашена у встановленому законом порядку, на час вчинення злочину не працював;

- у відношенні ОСОБА_10 те, що він раніше був судимий за вчинення корисних злочинів, при цьому наявні судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на час вчинення злочину не працював, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом визнається щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, у межах санкцій ст. 185 ч. 3 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_9 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного, відношення до скоєного злочину, щире каяття, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_9 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_9 по вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Підсудний ОСОБА_10 вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 15.06.2020, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2021, був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 186, 186 ч. 2, 70 ч. 4, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_10 до постановлення вироку по вищезазначеному кримінальному провадженні, вчинив вказаний злочин, суд вважає за необхідне остаточне покарання підсудному ОСОБА_10 призначити, у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань за цим вироком та вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 15.06.2020, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2021.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 рахувати з 19 липня 2021 року.

У судовому засіданні встановлено, що підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в межах зазначеного кримінального провадження, відповідно до приписів ст. 208 КПК України було затримано 17.05.2016, з утримуванням в ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Х/О.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалами слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 21.05.2016 в задоволенні клопотань прокурора щодо застосування у відношенні підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено, останніх було звільнено з під варти 20.05.2016 за спливом строків передбачених ст. 211 КПК України.
Таким чином, в межах зазначеного кримінального провадження підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували під вартою з 17.05.2016 по 20.05.2016 в ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Х/О, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015), суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 17.05.2016 по 20.05.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
За вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 15.06.2020 строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 визначено рахувати з 13.08.2018.
Зазначений вирок Червонозаводського райсуду м. Харкова від 15.06.2020 набрав законної сили з 13.04.2021.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_10 по вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Однак відповідно до ухвали Дзержинського райсуду м. Харкова від 03.08.2020 підсудний ОСОБА_10 , у відповідності до приписів ст. 90 КВК України та ст. 537 ч. 1 п. 12 КПК України, з вказаного числа був тимчасово залишений в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор » на час розгляду зазначеного кримінального провадження.

Суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.ст. 70, 72 КК України підсудному ОСОБА_10 повністю зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного для відбуття за сукупністю злочинів, покарання відбуте за попереднім вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 15.06.2020, а саме з 13 серпня 2018 року по 18 липня 2021 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення, зокрема, включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 ( провадження № 13-31кс18 ), якщо особа вчинила злочин в період з 24.12.2015 до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). ( п. 103 ).

Якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).( п. 104 ).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. ).( п. 104 ).

Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається ( п. 106 ).

В судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_10 інкримінований йому вищезазначений злочин вчинив 17.05.2016, тому суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), зарахувати підсудному ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення : в період з 13.08.2018 по 19.07.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_17 не заявлений, у зв`язку з поверненням викраденого майна в ході досудового розслідування.

При проведенні судово товарознавчої, судово дактилоскопічної, судово - трасологічної експертиз, експертами державної спеціалізованої установи Харківський науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України були витрачені кошти в загальній сумі 3166 гривен 56 копійок, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України та які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави в рівних частках по 1583 гривни 28 копійок з кожного.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.05.2016 з метою забезпечення збереження речових доказів, було накладено арешт на належне потерпілому ОСОБА_17 майно, а саме : тонометр для вимірювання артеріального тиску ТМ «Vega Diastolis va 300», золотий нагрудний знак «театру опери», ліхтарик ТМ «Palito MD - 7668», радіотелефон ТМ «Panasonic KX-A146UAS», статуетку з п`єси «Мертві душі», яке було викрадено підсудними у потерпілої.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, а також зокрема те, що зазначене майно належить потерпілому ОСОБА_17 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Окрім того, зазначеною ухвалою слідчого судді з метою фіксації події злочину та вилучення слідів вчиненого кримінального правопорушення, було накладено арешт на належний ОСОБА_19 автомобіль марки ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 , на якому підсудні прибули до місця вчинення злочину, а також на свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, не належить підсудним, так як на час вчинення ДТП перебувало в правомірному користуванні останніх, а власником зазначеного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_19 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна автомобіля і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та повернути їх власнику за належністю.

Речові докази : зазначене в постанові про визнання та доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 19.05.2016 належне потерпілому ОСОБА_17 майно, яке було викрадене підсудними за місцем мешкання потерпілого, - повернуто потерпілому за належністю; вилучене під час огляду місця події 17.05.2016 майно, яке зберігається у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Харківської області, а саме : 4 викрутки, лупа, ліхтарик, пасатижі, кусачки, ніж, свердло, 15 металевих предметів ( відмички ), яке є знаряддями вчиненого злочину, - підлягають подальшому зберіганню до встановлення місця знаходження підсудного ОСОБА_18 , щодо якого ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 22.10.2020 було оголошено розшук, кримінальне провадження зупинено до розшуку останнього; належні підсудним флакон туалетної води, мобільні телефони торгових марок LG 0168, Nokia 1110, Nokia Е65-1, Nokia 1600, GSmart F 180, антирадар CRUNCH 217B, - підлягають подальшому зберіганню у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Х/О з метою забезпечення звернення стягнення в частині процесуальних витрат. ( т. 2, а.с.а.с. 109-112, 128, 136 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахувати засудженому ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 17.05.2016 по 20.05.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_9 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_9 по вказаному кримінальному провадженні не обирався.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 15.06.2020, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2021, остаточно ОСОБА_10 , призначити до відбуття покарання у виді 5 років 11 місяців позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахувати засудженому ОСОБА_20 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 17.05.2016 по 20.05.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 70, 72 ч. 5 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ) засудженому ОСОБА_10 в строк знов призначеного покарання повністю зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 15.06.2020, а саме з 13 серпня 2018 року по 19 липня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_10 по вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 рахувати з 19 липня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в рівних частках по 1583 гривни 28 копійок з кожного.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.05.2016 на належне потерпілому ОСОБА_17 майно, а саме : тонометр для вимірювання артеріального тиску ТМ «Vega Diastolis va 300», золотий нагрудний знак «театру опери», ліхтарик ТМ «Palito MD - 7668», радіотелефон ТМ «Panasonic KX-A146UAS», статуетку з п`єси «Мертві душі»; на належний ОСОБА_19 автомобіль марки ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, повернувши майно його власнику за належністю.

Речові докази : зазначене в постанові про визнання та доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 19.05.2016 належне потерпілому ОСОБА_17 майно, - залишити потерпілому за належністю; вилучене під час огляду місця події 17.05.2016 майно, яке зберігається у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Харківської області, а саме : 4 викрутки, лупа, ліхтарик, пасатижі, кусачки, ніж, свердло, 15 металевих предметів ( відмички ), яке є знаряддями вчиненого злочину, - зберігати до встановлення місця знаходження та розшуку підсудного ОСОБА_18 ; належні підсудним флакон туалетної води, мобільні телефони ТМ LG 0168, Nokia 1110, Nokia Е65-1, Nokia 1600, GSmart F 180, антирадар CRUNCH 217B, - зберігати у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Х/О з метою забезпечення звернення стягнення в частині процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_10 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1