Справа № 638/3796/21
Провадження № 1-кс/638/1679/21
УХВАЛА
Іменем України

29 липня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 24 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

19 липня 2021 року адвокат ОСОБА_4 , який є представником потерпілої у кримінальному провадженні № від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову дізнавача Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 24 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що 11 січня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського відділу поліції ГУНП Харківської області з заявою про те, що 29 грудня 2021 року в результаті конфлікту у приміщенні відділення № НОМЕР_1 Нової пошти, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б.№244, невідомим чоловіком їй спричинені тілесні ушкодження.
Відповідні дані за заявою потерпілої ОСОБА_3 12 січня 2021 року внесені до ЄРДР за № 0000066 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом того, що 29 грудня 2021 року невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні відділення № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 244, нанесла тілесні ушкодження заявниці ( ОСОБА_3 )
Вищезазначеним підрозділом поліції, на цей час - сектор дізнання Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 дізнавачем сектору дізнання ОСОБА_6 визнана потерпілою, а також встановлено особу чоловіка, який спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , що мешкає у с. Мала Данилівка, Харківської області.
Скаржник зазначає, що провина ОСОБА_7 у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 та навмисному пошкодженні (розбиття об підлогу) її майна - телефону ХІАОМІ МІ9Т, доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_3 в ході допиту та слідчого експерименту, що здійснені 13.01.2021 року, про те, що в ході конфлікту з раніше невідомими жінкою і чоловіком останній спричинив потерпілій тілесні ушкодження та навмисно розбив її телефон; висновком судово-медичної експертизи № 09-79/2021 від 20 січня 2021 року про те, що потерпілій ОСОБА_3 спричинені легкі тілесні ушкодження, і наявні судово-медичні дані не суперечать показанням ОСОБА_3 в ході слідчого експерименту, показаннями свідків.
24 червня 2021 року дізнавач СД Харківського РУП № З ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 закрила кримінальне провадження № 0000066, оскільки не вбачає у діях ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_8 складу злочину.
Скаржник зазначає, що дізнавач ОСОБА_5 дійшла до хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_8 складу злочину всупереч наявних у матеріалах кримінального провадження доказів. Постанову про закриття кримінального провадження винесено дізнавачем, незважаючи на обставини кримінального провадження, які належним чином не встановлені. Клопотання представника потерпілої дізнавачем проігноровані, а їх розгляд зведений до долучення клопотань до матеріалів кримінального провадження, про що надана відповідь.
Окрім того, всупереч вимогам ч. 6 ст. 284 КПК України потерпілій ОСОБА_3 не було надіслано копію постанови про закриття провадження.
ОСОБА_4 просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження, винесену 24 червня 2021 року дізнавачем відділу дізнання Харківського РУП №3 ГУНП в Харківської області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , та направити кримінальне провадження прокурору для поновлення і проведення подальшого досудового розслідування.
ОСОБА_4 надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені, причини неявки не повідомили. 27 липня 2021 року прокурор надала до суду матеріли кримінального провадження № 0000066 для огляду в судовому засіданні. Неявка слідчого, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000066, суд дійшов висновку про задоволення скарги представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус потерпілої.
Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 2 статті 9 КПК України зобов`язує прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у статті 284 КПК України.
Згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).
Разом з тим, під час судового розгляду скарги встановлено, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим не було проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою прийняття мотивованого та законного рішення, як то передбачено ст. 110 КПК України.
Як на підставу закриття кримінального провадження дізнавач посилається на те, що в порядку ст. 40 КПК України дізнавачем неодноразово направлялись доручення оперативному підрозділу з метою встановлення можливих свідків та очевидців вказаного кримінального правопорушення, у тому числі, щодо встановлення чоловіка, який був присутній в приміщені «Нової Пошти № 37» - ОСОБА_7 , та жінка з якою перебував даний чоловік під час вищевказаних подій. В порядку ст. 135 КПК України слідчим неодноразово направлялись повістки про виклик ОСОБА_7 . З відповідей на вказані доручення вбачається, що дану жінку звати ОСОБА_8 . В ході спілкування з ОСОБА_8 , остання відмовилась від отримання повістки про виклик без поважної причини.
Далі дізнавач зазначає, що у даному кримінальному правопорушенні відсутня суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення.
З такими висновками дізнавача слідчий суддя погодитися не може з огляду на те, що суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення полягає у наявності вини, яка відповідно до ст. 23 КК України є психічним ставленням особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, і може виражатися у формі умислу або необережності.
Враховуючи, що дізнавач не провела допиту ОСОБА_7 , про причетність якого до даного правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові, суд вважає, що передчасним є висновок щодо відсутності в діях останнього суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Щодо тієї обставини, що слідчим неодноразово направлялись повістки про виклик ОСОБА_7 , однак до слідчого він не прибув, а ОСОБА_8 відмовилась від отримання повістки про виклик без поважної причини, суд зазначає, що відповідно до статтей 139-140 КПК України якщо свідок, який був у встановленому порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та може бути застосований привід, який полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи.
Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу вчинення дізнавачем передбачених статтями 139-140 КПК України заходів процесуального примусу відносно свідка ОСОБА_7 з метою виконання останнім своїх процесуальних обов`язків.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що винесення постанови про закриття кримінального провадження у даному випадку, зважаючи на неповноту досудового розслідування, невжиття всіх передбачених законом заходів, необхідних для встановлення обставин кримінального правопорушення, є передчасним.
Суд зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Суд, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений права надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що постанова дізнавача Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 24 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, була прийнята передчасно, оскільки не були вчинено весь комплекс необхідних дій з метою виконання передбачених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням положень ст. 307 КПК України суд дійшов висновку про скасування постанови дізнавача Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 24 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з її передчасністю та невідповідністю вимогам ст. 283, 284 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 24 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 24 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1