ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1831/21 Справа № 1-461/11 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року за нововиявленими обставинами, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року за нововиявленими обставинами.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд послався на те, що доводи засудженого не можуть в розумінні пункту 4 ч. 2 ст. 459 КПК України визнані нововиявленою обставиною, оскільки зі змісту заяви засудженого вбачається, що в якості нововиявленої обставини він посилається на невідповідність призначеного йому покарання у виді довічного позбавлення вимогам ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положенням Конституції України, а також на переконання заявника такі приписи та правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені у його рішеннях по справі «Вінтер і інших проти Об`єднаного Королівства» 09.07.2013 року, про які дізнався тільки під час відбування покарання, свідчать про неправильність постановленого вироку, який порушує його права та принижує людську гідність.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги засуджений зазначає, що судом першої інстанції порушені вимоги національного та міжнародного права. Крім того, суд не долучив до матеріалів справи довідки про стан здоров`я засудженого та залишив поза увагою стан його здоров`я, зокрема наявності тяжких хвороб.

Позиції учасників судового провадження.
Засуджений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до статті 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинні зазначатися обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Під нововиявленими обставинами слід розуміти встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
Апеляційним судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289, п.п. 1,13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України та у відповідності до ст. 71 КК України йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією усього особистого його майна.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2012 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року було залишено без змін.
ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування заяви зазначав, що в якості нововиявленої обставини він посилається на невідповідність призначеного йому покарання у виді довічного позбавлення вимогам ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положенням Конституції України. На переконання заявника такі приписи та правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені у його рішеннях по справі «Вінтер і інших проти Об`єднаного Королівства» 09.07.2013 року, про які дізнався тільки під час відбування покарання, свідчать про неправильність постановленого вироку, який порушує його права та принижує людську гідність.
Зазначені засудженим ОСОБА_7 у заяві обставини, відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України не є нововиявленими.
Так, ОСОБА_7 фактично оспорює вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року в частині призначеного покарання, який був предметом апеляційного розгляду, і не наводить обставин, які б були підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року .
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що судом першої інстанції не було враховано вимоги національного та міжнародного права як нововиявлені обставини, що порушує його права та принижує його людську гідність, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.
Посилання засудженого на те, що судом не було враховано стан здоров`я засудженого, не є нововиявленою обставиною та не знайшло свого підтвердження, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_7 будь-яких тяжких або хронічних хвороб, в тому числі й тих, що відповідають Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МОЗ від 15.08.2014 № 1348/5/572.
Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини жодна зі сторін процесу не повинна мати право вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р.; рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 р.).
Таким чином, зазначені засудженим обставини не є, передбаченими п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, іншими обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, належним чином вмотивовані, відповідають вимогам кримінального процесуального закону і фактичним обставинам кримінального провадження, а зазначені засудженим обставини, які на його думку є нововиявленими, вірно визнані судом як не нововиявлені, оскільки зазначені доводи фактично зводяться до незгоди з вироком суду.
З врахуванням викладеного, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року за нововиявленими обставинами залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4