ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/749/21 Справа № 174/936/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000476 за апеляційною скаргою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважав, що суду не надано доказів вручення повідомлення про підозру під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка проживає із ОСОБА_8 .. Крім того, матеріали додані до клопотання не містять будь-яких даних про те, що за весь період досудового розслідування даного кримінального провадження, посадові особи органів досудового розслідування та прокуратури приймали заходи щодо встановлення місця проживання ОСОБА_8 у Республіці Польща, де він мешкає майже 5 років та вручення йому процесуальних документів у спосіб, передбачений міжнародними угодами.
Крім того, повідомлення про підозру може бути вручено близькому родичу для передачі особі, якої воно стосується, однак це не звільняє слідчого та прокурора від виконання вищевказаних обов`язків, тому у тих випадках, якщо особа особисто не отримала повідомлення про підозру або у слідства немає належного підтвердження про такий факт, особа не може бути підозрюваною, оскільки їй у встановленому порядку про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення не повідомлено.
Таким чином, на переконання слідчого судді, особа набуває статусу підозрюваного, незалежно від способу вручення, виключно після особистого отримання повідомлення про підозру.
Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 03.08.2016 р. вручено його матері ОСОБА_10 , і доказів того, що ОСОБА_8 це повідомлення отримав особисто, не надано, як і доказів того, що вказані особи фактично проживають разом, пов`язані спільним побутом та підтримують родинні стосунки, що в цілому дає слідчому судді підстави для висновку про те, що ОСОБА_8 не набув у встановленому законом порядку статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженню, а надання дозволу на затримання особи, яка не набула вказаного статусу, ст.ст.189-190 КПК України, які регламентують дане питання, не передбачено.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що в провадженні СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінальних проваджень № 0000061, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та № 20000017, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
За наявності достатніх підстав вважати, що вказані кримінальні правопорушення вчинені одними і тими ж особами, постановою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 15.08.2016 кримінальні провадження № 0000061 та № 20000017 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер № 0000061.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , 19.02.2016 року, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи в алкогольному сп`янінні, знаходячись з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в приміщенні кафе «у ОСОБА_14 » по АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, безпричинно, з хуліганських мотивів, скориставшись нікчемним приводом і явною фізичною перевагою, проявляючи п`яну завзятість, знаючи, що знаходяться в громадському місці, влаштували бійку з відвідувачами даного кафе, а саме з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , в ході якої, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно пошкодили натяжну стелю в загальній залі кафе та вхідні двері до туалету, зірвавши своїми діями роботу кафе та заподіявши потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду в розмірі 12 350 грн.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідування місце знаходження підозрюваного ОСОБА_8 не встановлено, за постійним місцем мешкання тобто за місцем реєстрації не проживає, як повідомила його мати ОСОБА_10 під час допиту від 19.07.2016, він з березня 2016 року знаходиться в Тюменській області Російської Федерації, де працює, за якою адресою він там проживає їй не відомо. Однак, згідно листа Державної прикордонної служби України від 20.10.2017 ОСОБА_8 17.05.2016 виїхав за межі України через пропускний пункт Рава-Руська.
03 серпня 2016 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. В той же день вказане письмове повідомлення про підозру, в порядку ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, оголошено та вручено матері підозрюваного ОСОБА_10 , у зв`язку із відсутністю останнього за місцем мешкання та реєстрації. Таким чином, слідчим виконано вимоги ч. 2 ст. 135 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї особи (підозрюваного ОСОБА_8 ), яка з нею проживає, тобто останній набув статусу підозрюваного у відповідності до вимог ст. 276-278 КПК України.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначив, що слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області вже виносилась ухвала про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_8 для розгляду клопотання про застосовування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 07.05.2019 і жодних перешкод для відмови в задоволенні клопотання слідчого судом не було знайдено. Тобто, питання належного здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_8 та надання відносно нього, саме як особі в статусі підозрюваного, дозволу на затримання, було предметом розгляду у судових засіданнях під час розгляду клопотань, які в подальшому були задоволені.
На теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 не встановлено, оскільки він переховується від слідства з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення. Не надання слідчим суддею дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 унеможливлює здійснення його законного затримання та притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2021 року слідчий СВ ВП №4 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням, в якому порушує питання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважав, що суду не надано доказів вручення повідомлення про підозру під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка проживає із ОСОБА_8 .. Крім того, матеріали додані до клопотання не містять будь-яких даних про те, що за весь період досудового розслідування даного кримінального провадження, посадові особи органів досудового розслідування та прокуратури приймали заходи щодо встановлення місця проживання ОСОБА_8 у Республіці Польща, де він мешкає майже 5 років та вручення йому процесуальних документів у спосіб, передбачений міжнародними угодами.
З такими висновками слідчого судді суд апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ ВП №4 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000476 від 24.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України.
Пунктом 5 частини 1 статті 176 КПК України передбачено, що тримання під вартою є запобіжним заходам, який за правилами частини 2 статті 183 цього кодексу може бути застосований лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, та з урахуванням додаткових обмежень, встановлених процесуальним законом.
Відповідно до частини 1 статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно частини 3 статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
З доданих до клопотання слідчого матеріалів вбачається, що 03 серпня 2016 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Цього ж дня вказане письмове повідомлення про підозру, в порядку ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, оголошено та вручено матері підозрюваного - ОСОБА_10 , у зв`язку із відсутністю останнього за місцем мешкання та реєстрації.
Постановою прокурора від 24.11.2017 року кримінальне провадження № 0000476 зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_8
15 квітня 2021 року кримінальне провадження відновлено, а підозрюваний ОСОБА_8 продовжує перебувати у розшуку.
В ході досудового розслідування місце знаходження підозрюваного ОСОБА_8 не встановлено, за постійним місцем мешкання тобто за місцем реєстрації він не проживає та як повідомила його мати ОСОБА_10 , знаходяться в м. Варшава Республіки Польща, за якою точно адресою, їй невідомо. Крім цього згідно листа державної прикордонної служби України від 20.10.2017 ОСОБА_8 17.05.2016 р. виїхав за межі України через пропускний пункт Рава-Руська.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що слідчим не було надано доказів направлення повідомлення про підозру ОСОБА_8 відповідно до положень статті 135 КПК України, тобто стороною обвинувачення не є доведеним вжиття заходів для вручення їх у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, у розумінні частини 1 статті 42 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування вживалися заходи для вручення відповідно до вимог статей 135, 136 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_8 , судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 03.08.2016 р. вручено його матері ОСОБА_10 , і доказів того, що ОСОБА_8 це повідомлення отримав особисто, не надано, як і доказів того, що вказані особи фактично проживають разом, пов`язані спільним побутом та підтримують родинні стосунки.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_8 на час перетину ним державного кордону України 17.05.2016 року достовірно знав про вчинення ним злочину, є безпідставними.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні не набув статусу підозрюваного, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що питання належного здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_8 та надання відносно нього, саме як особі в статусі підозрюваного, дозволу на затримання, неодноразово були предметом розгляду у численних судових рішеннях під час розгляду клопотань, які в подальшому були задоволені, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки ці доводи були предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого та їм надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що висновків слідчого судді не спростовують, а тому дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 188, 189, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4