справа № 488/280/21
номер провадження № 1-кп/488/229/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безводне, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спецальною освітою, не працюючого, проходе стажування на посаді водія у ТОВ Хозбудсервіс, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -
за ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 16.11.2020 приблизно о 23:20 год., керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , рухався у темний час доби по сухій проїжджій частині вул. Прибузької, в напрямку вул. Оранжерейної, в м. Миколаєві.
Рухаючись в обраному напрямку, в районі будинку №32 по вул. Прибузькій в м. Миколаєві, водій ОСОБА_5 у порушення п.п. 2.3 «б», 2.9. «а», 12.3, 12.4, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухався з перевищенням встановленої швидкості для руху в населених пунктах та під час виконання об`їзду перешкоди, у вигляді автомобіля «ЗАЗ 1103 0701» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився в нерухомому положенні біля правого краю проїжджої частини, не обрав безпечного бокового інтервалу, при цьому не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, в результаті чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем, а в подальшому здійснив виїзд за межі проїжджої частини, де відбулось зіткнення з нерухомою перешкодою - парканом житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 .
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MITSUBISHI LANCER» ОСОБА_4 , яка перебувала на задньому правому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля, отримала тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного перелому верхньої та нижньої треті обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, тромбозу підколінного-великогомілкового сегменту, пошкоджень глибоких вен правої гомілки, гемартрозу правого колінного суглобу, дефекту шкіри гомілки, контузії сідничного нерву, розвитку і контузії камбаловидного м`язу, яке ускладнилось посттравматичною невропатією малогомілкового нерву праворуч з парезом правої стопи, які відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті. Обставини порушення ним правил безпеки дорожнього руху, внаслідок яких сталася ДТП, що спричинило заподіяння потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я не оспорював також. Суду показав, що причиною ДТП слугувало те, що рухаючись у згаданий час по дорозі, та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок сварки із своєю дівчиною ОСОБА_7 , він відволікся, та під час виконання об`їзду автомобіля «ЗАЗ, який стояв біля правого краю проїжджої частини, він зачепив його дзеркалом свого автомобілю, внаслідок чого його автомобіль пішов юзом та його відкинуло за межі проїжджої частини, де відбулось зіткнення з парканом житлового будинку.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності та допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддавав сумніву й не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відомостей про судові витрати та заходи забезпечення кримінального провадження, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за своєю формою вини є виключно необережним, і в даному випадку необережність та легковажність водія ОСОБА_5 щодо невжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу під час об`їзду перешкоди, а також перевищення встановленої швидкості руху та перебування у стані алкогольного сп`яніння, потягла за собою суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення пасажиру автомобіля «MITSUBISHI LANCER» ОСОБА_4 тяжкого ступеню тілесні ушкодження. Невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 «б», 2.9. «а», 12.3, 12.4, 13.1, 13.3 ПДР України призвело до подієї ДТП та її наслідків.
Враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, яке виявилося не тільки у повному визнанні своєї провини обвинуваченим, а також у висловленні ним жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, прийняття всіх можливих заходів для виправлення ситуації - вибачення перед потерпілою, а також посткримінальна поведінка обвинуваченого, який повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій у сумі 85 000 грн., яка складається з її витрат на лікування та зобов`язався сплачувати додаткові витрати потерпілої на лікування.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого - є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, необережну форму його вини та дані щодо його особи - раніше не судимого, який має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання та місцем проходження стажування характеризується виключно з позитивного боку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням вищевикладених обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та характеризують особу винного, а також враховуючи, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності з приводу порушень ПДР України не притягувався також, психічне ставлення обвинуваченого до скоєного - необережну форму його вини, а також думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не мала, у зв`язку із повним відшкодуванням обвинуваченим їй матеріальної шкоди - витрат потерпілої на лікування він травм, отриманих у ДТП - у сумі 85 000 грн., яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, посилаючись також на те, що обвинувачений сплачує її подальше лікування, якого вона потербує, що в своїй сукупності істотно знижує фактичну ступінь тяжкості злочину, ступінь небезпечності винної особи для суспільства та для досягнення цілей покарання, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд приходить до наступних висновків:
суд бере до уваги позицію потерпілої сторони, яка не наполягала позбавити обвинуваченого прав, позицію прокурора - який вважав за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання; також суд враховує існування обтяжчуючої обставини вини обвинуваченого - керування ним автомобілем під час пригоди у стані алкогольного сп`яніння та ступінь такого сп`яніння - 2,08 проміле в крові (середній), грубому нехтуванні обвинуваченим при достатньо невеликому стажі керування транспортним засобом - 1 рік декількох вимог Правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 2.3 «б», 2.9. «а», 12.3, 12.4, 13.1, 13.3, що спричинило завдання потерпілій тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, тим самим обвинувачений проявив байдуже ставлення до життя, здоров`я та безпеки людини, що згідно з Конституцією України є найвищими соціальними цінностями, тому незважаючи на проходження обвинуваченим на даний час у ТОВ Хозбудсервіс стажування на посаді водія, судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.
Вартість судових експертиз на загальну суму 4 576,52 грн. слід стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 4 576,52 грн. за проведення судових експертиз.
Речові докази по справі - транспортні засоби, які зберігаються на майданчику тимчасового утримання автотранспорту м.Миколаєва за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне Поле,5 - після набуття вироком законної чинності повернути їх власникам: автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» р/н НОМЕР_1 - обвинуваченому ОСОБА_5 , автомобіль «ЗАЗ 1103 0701» р/н НОМЕР_2 - ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1