Справа № 203/3301/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Дніпро) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000029,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000029, про накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ (Таврія) д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , відеореєстратор марки «HD CAR DVD» з флеш накопичувачем «Kingston» об`ємом 8 GB №0396-001А00CF.
В призначене судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, що в силу ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (п.1 ч.2 ст.167 КПК України).
Відповідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у чтатті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією в м.Дніпро) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029, відомості за яким внесено до ЄРДР 11.08.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 415 КК України за фактом порушення правил водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини водієм ОСОБА_5 , що спричинило загибель потерпілого ОСОБА_6
11.08.2021 за результатами проведеного огляду місця події було вилучено автомобіль МАЗ-63172 в/н НОМЕР_2 , автомобіль марки ЗАЗ (Таврія) д/н НОМЕР_1 , відеореєстратор марки «HD CAR DVD» з флеш накопичувачем «Kingston» об`ємом 8 GB №0396-001А00CF, який знаходився в автомобілі ЗАЗ (Таврія) д/н НОМЕР_1 .
Постановою слідчого від 12.08.2021 року вказане вилучене майно визнано речовими доказами.
Посилаючись на вказані обставини та зазначаючи, що накладення арешту на вилучене 11.08.2021 майно зумовлено необхідністю запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження у первісному вигляді, оскільки воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в подальшому щодо вказаного майна планується призначення та проведення судових експертиз, слідчий просив задовольнити клопотання.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу та відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна, з метою збереження речових доказів.
В зв`язку з цим, клопотання слідчий суддя вважає обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Дніпро) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000029 задовольнити.
Накласти арешт із забороню відчуження, володіння, користування та розпорядження, на автомобіль марки ЗАЗ (Таврія) д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , відеореєстратор марки «HD CAR DVD» з флеш накопичувачем «Kingston» об`ємом 8 GB №0396-001А00CF.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1