КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2723/2021 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року ОСОБА_11 визнано винуватим в вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки на підставі ст.ст. 75,76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_12 визнаний винуватим у тому, що він 16.07.2020 у нічний час перебуваючи на АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до останнього, почав умисно наносити кулаками удари потерпілому в голову, а потім пішов в невідомому напрямку та повернувшись через 15 хвилин із металевим прутом в руках, продовжив наносити удари по голові ОСОБА_13 , внаслідок яких за висновком експерта №042-1277- 2020 від 19.10.2020 потерпілому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, а саме відкрита черепно-мозкова травма: рани (визначені клінічними лікарями, як забійні наслідками загоєння яких є рубці виявлені під час проведення судово-медичного огляду) - в проекції лобного горбка справа, з переходом на волосисту частину голови; в проекції луски скроневої кістки справа (на рівні цієї рани вдавлений перелом скроневої кістки справа); у потиличній ділянці справа; в проекції скронево-нижньощелепного суглобу справа; в скроневій ділянці справа; субарахноїдальнипй крововилив; крововиливи у речовину головного мозку (скроневої та лобної часток зліва, лобної частки справа.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення, вирок суду просить скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким ОСОБА_10 призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вважає, що суд 1-ї інстанції належним чином не врахував дані про підвищену суспільну небезпеку вчиненого діяння та особу обвинуваченого, а також обставини вчинення злочину.

Вважає, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурор, який підтримав апеляційну скаргу, думки захисника і обвинуваченого, які заперечили проти її задоволення, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не перегладає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_10 за ч.1 ст. 121 КК України, як тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене умисно, є правильною, і не оскаржується апелянтом.

Що стосується призначеного ОСОБА_14 судом першої інстанції покарання, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України, за приписами якої суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, а отже підстав вважати неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність судом 1-ї інстанції, яке потягло за собою призначення надто м`якого покарання, про які зазначає апелянт, у колегії суддів не встановлено.

Згідно вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З вироку суду 1-ї інстанції вбачається, що судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_15 кримінального правопорушення, дані про його особу, зокрема його позитивна характеристика, наявність місця роботи і те, що на спеціальних обліках обвинувачений не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина та малолітню доньку, раніше не судимий, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, а тому суд 1-ї інстанції правильно обрав ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 21), потерпілий ОСОБА_16 просив суд у разі ухвалення обвинувального вироку, звільнити ОСОБА_17 від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_10 шляхом скасування застосованих до нього судом 1-ї інстанції вимог ст.ст. 75, 76 КК України, як про те йдеться в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, є недоцільним, а тому задоволенню не підлягає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_14 без зміни.

Ухвалу суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4