Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1760/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2021 року,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2021 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 . Зазначає, що до ОСОБА_8 ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.09.2020 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому запобіжний захід неодноразово продовжувався та строк його дії закінчився 23.01.2021року. Вказує, що ОСОБА_8 відбував покарання за вчинення іншого злочину в ДУ «Райківська виправна колонія № 73», строк якого закінчився 10.04.2021року. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 21.01.2021 року підозрюваного ОСОБА_8 залишено у слідчому ізоляторі для проведення відповідних процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000252 від 16.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України. Досудове розслідування кримінальних правопорушень завершено 17.03.2021року направленням обвинувального акту до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Зазначає, що з 17.03.2021року по 09.04.2021 року ОСОБА_8 рахується за ДУ «Райківська ВК № 73», де відбував покарання. Таким чином, в період з 17.03.2021 року по 09.04.2021 року ОСОБА_8 незаконно утримувався в умовах слідчого ізолятора. 02.04.2021року під час підготовчого судового засідання судом розглядалось ряд клопотань сторони захисту за результатом чого оголошено перерву до 05.05.2021року. Після оголошення судом перерви, прокурором, в усному порядку заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 . Розгляд вказаного клопотання було призначено на 09.04.2021року. Посилається на те, що оскаржуване рішення судом винесено у поза процесуальний спосіб, поза межами підготовчого судового засідання. Зазначає, що стороні захисту прокурором, в порушення п.3 ч.3 ст.184 КПК України, не надано копії клопотання з додатками. Вважає, що суд мав продовжити розгляд клопотання прокурора 02.04.2021року, однак, з порушенням триденного строку розгляду клопотання, відклав розгляд справи для подальшого вручення матеріалів клопотання стороні захисту. Вказує, що висновок суду першої інстанції про доведеність таких ризиків як вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження правопорушення, у якому обвинувачується, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню не відповідає фактичним обставинам справи.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2021 року, задоволено клопотання прокурора та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 07.06.2021року з одночасним визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454000 гривень. У разі внесення застави, покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких, у разі визнання його винним, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відбуває покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується вкрай негативно, не є мешканцем територіальної юрисдикції суду, обставини вчинення злочинів, відбування на час інкримінованих вчинків покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 09.04.2021 року в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду вказаного кримінального провадження, прокурором ОСОБА_6 було заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . Водночас, судом задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та надано час для ознайомлення з вказаним клопотанням прокурора. В подальшому, в цей же день, судом було продовжено розгляд кримінального провадження та розглянуто клопотання прокурора. Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом було окремо призначено судове засідання для вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки розгляд вказаного клопотання відбувся в межах стадії підготовчого судового засідання, а тому доводи апеляційної скарги в тій частині, що оскаржуване рішення судом винесено у поза процесуальний спосіб, за межами підготовчого судового засідання, апеляційний суд визнає безпідставними.

З журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання прокурора була вислухана думка обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення клопотання прокурора, а також думка прокурора, який просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім того, в матеріалах провадження наявне письмове заперечення захисника ОСОБА_7 на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив та встановив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування вказаного запобіжного заходу. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, а саме: перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, створенням штучних доказів щодо своєї непричетності до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, незаконно впливти на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини та характер вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, які відповідно до ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку та можливість вчинити ним іншого кримінального правопорушення, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується негативно, не є мешканцем територіальної юрисдикції суду, відбував покарання у виді позбавлення волі в умовах посиленого контролю, що не забезпечило належної поведінки обвинуваченого та не запобігло вчиненню ним нових особливо тяжких злочинів, перебуваючи у місцях позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що прокурором, в порушення п.3 ч.3 ст.184 КПК України, захиснику та обвинуваченому не надано копії клопотання з додатками, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки згідно журналу судового засідання від 09.04.2021 вбачається, що судом було оголошено тригодинну перерву в судовому засіданні для надання захиснику часу для ознайомлення з клопотанням та доданими до нього матеріалами. Окрім того, зі змісту письмових пояснень захисника ОСОБА_7 до апеляційної скарги вбачається, що останньому було надано для ознайомлення копія оголошеного прокурором клопотання разом з додатками. Після оголошення судового засідання продовженим, захисником не заявлялось клопотання про необхідність додаткового часу для ознайомлення з клопотанням прокурора. В той же час така обставина не передбачена ч.1, ч.2 ст.194, ч.5 ст.199 КПК України як підстава для відмови у задоволенні клопотання.
На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що в період з 17.03.2021 по 09.04.201 ОСОБА_8 незаконно утримувався в умовах слідчого ізолятора, виходять за межі апеляційного розгляду, оскільки предметом перевірки є законність та обґрунтованість постановленої ухвали місцевим судом за результатами розгляду клопотання прокурора.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість злочину та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 4221 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 07.06.2021 з одночасним визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454000 гривень без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :