ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/415/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8 ,

Потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001172 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 липня 2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Генічеського (Новотроїцького) району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001172 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється за ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів.

Вважає доведеним наявність існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які проживають в одній сільській місцевості разом з підозрюваним, вчинити інше, аналогічне кримінальне правопорушення, так як підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності (в силу ст.89 КК України раніше не судимий).

Перешкоджання встановленню істини у справі та переховування ОСОБА_7 від досудового слідства та правосуддя може вимірюватися суворістю покарання в сукупності з такими обставинами, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, настання смерті людини.

В оскаржуваному судовому рішенні слідчий суддя не навів жодного обґрунтування прийнятого рішення, а обмежився викладенням доводів слідчого, прокурора, прийнятого рішення та загальними даними щодо необґрунтованості наявності ризиків.

Слідчий суддя не навів жодних доводів обрання відносно підозрюваного найбільш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Необґрунтованим є посилання ухвали слідчого судді щодо значного проміжку часу між часом скоєння кримінального правопорушення та ініціюванням питання про обрання запобіжного заходу, оскільки вказаний доводи не ґрунтуються на вимогах ст.194 КПК України.

Поза увагою слідчого судді залишилася зухвала поведінка ОСОБА_7 , який вчинив вказане правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та безпосередньо після вчинення злочину, оскільки підозрюваний після огляду медичними працівниками залишив місце пригоди, крім того, внаслідок протиправних дій підозрюваного настала смерть людини та без материнської опіки залишилася дитина.

Вважає, що прокурором у повній мірі дотримано вимоги ст.183, ст.194 КПК України та доведено, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти наявним ризикам.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, потерпілого, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою та підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням певних обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001172 від 29 листопада 2015 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

30 червня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.п.10-11).

Відповідно до повідомлення про підозру, 29 листопада 2015 року близько 16 год. 10 хв., ОСОБА_7 в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем Chevrolet Niva, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Білецького зі сторони вулиці Леніна в напрямку проспекту Жданова в с.Олександрівка Генічеського (Новотроїцького) району Херсонської області, неподалік домоволодіння № 19А, у порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.1,11.3,12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху для забезпечення гарантованого контролю за керуванням свого транспортного засобу, змінив напрям руху, не переконавшись в безпечності маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, не обравши при цьому безпечний інтервал під час роз`їзду з пішоходом, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу під час виникнення перешкоди для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, у вигляді пішохода, який рухався в зустрічній смузі руху у попутному напрямку, у зв`язку із чим скоїв наїзд на останнього.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Новотроїцькій ЦРЛ.

Вказані наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм автомобіля Chevrolet Niva, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється за ч.2 ст.286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється за ч.2 ст.286 КК України, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 29.11.2015 року (а.п.15-19), протоколі огляду транспортного засобу від 29.11.2015 року (а.п.19-20), протоколі огляду від 05.12.2015 року (а.п.22), протоколі допиту свідка ОСОБА_7 (а.п.29), протоколі проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 (а.п.33-34), висновку судово-медичної експертизи №135/Н від 03.02.2016 року (а.п.24-25), висновку автотехнічної експертизи №5068 від 08.12.2015 року (а.п.26), висновку судово-медичної експертизи №6/Н від 28.11.2017 року (а.п.44), висновку експерта №21-264 від 31.05.2021 року (а.п.35-41), іншими матеріалами кримінального провадження.

Виходячи з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, сім`ю, відсутність відомостей щодо спроб підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та дійшов висновку, про мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується із такими висновками слідчого судді.

Так, у своєму клопотанні слідчий посилався на існування ризиків того, що ОСОБА_7 може перешкоджати встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків, вчинити нове кримінальне правопорушення чи переховуватися від органів досудового розслідування. Відповідні доводи, слідчий обґрунтовував відомостями про особу підозрюваного, який непрацевлаштований, постійного заробітку та законного джерела доходів не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того існування перелічених ризиків слідчий обґрунтовував тяжкістю інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Вказував, що наведені обставини, а також те, що внаслідок кримінального правопорушення загинула людина, вказують на неможливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Поруч із цим, як вірно встановив слідчий суддя, наведене обґрунтування слідчого щодо існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, не підтверджене відповідними доказами. При цьому матеріали провадження свідчать, що вірогідність вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є мінімальною.

Так, матеріали провадження свідчать, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001172 за ч.2 ст.286 КК України здійснюється з 29 листопада 2015 року. При цьому, до клопотання слідчого не долучено жодних доказів, які б підтверджували, що за такий значний період часу ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, здійснював вплив на свідків, чи потерпілого, або іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає разом із сім`єю, є самозайнятою особою, має на утриманні батьків похилого віку, характеризується позитивно. Вказані відомості спростовують доводи клопотання слідчого, щодо характеристики підозрюваного.

Посилання слідчого на те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності також є безпідставними, оскільки, як вірно зазначив слідчий суддя, судимості ОСОБА_7 погашені.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що слідчий суддя належним чином не мотивував свого рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, слідчим суддею надано належну оцінку питанню існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України. При цьому слідчим суддею аргументовано надано відповідь на кожне посилання сторони обвинувачення щодо наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказували слідчий та прокурор; можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи апеляційної скарги прокурора, щодо безпідставного посилання слідчого судді на значний строк досудового розслідування, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки як вбачається з ухвали слідчого судді, вказану обставину слідчим суддею враховано у сукупності із іншими, що враховуються під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, а саме обґрунтованість підозри, існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, відомості про особу підозрюваного.

Що стосується характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, то вони також враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого.

При цьому колегія суддів акцентує увагу, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному не є визначальною під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу. Ключовою у даному випадку є характеристика особи підозрюваного та існування відомостей, які вказують на можливе вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вказані обставини кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 липня 2021 року, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком до 27 серпня 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3