справа № 208/1946/20
провадження № 1-кп/208/3/21
ВИРОК
Іменем України

08 червня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

Головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

Судді - ОСОБА_2 ,

Судді - ОСОБА_3 ,

Секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника, адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000195 від 01.02.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, осіб на утриманні не має, не працюючого, який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та знятий з реєстрації за рішенням суду від 31.10.2014 року, раніше судимого:

- 13.12.2010р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст.115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років. Звільнений 06.02.2018 із Жовтоводської ВК № 26, умовно-достроково, невідбутий строк 3 роки 2 місяці 10 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 будучи особою, раніше судимою за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, тобто особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 01.02.2020 року приблизно о 10.00 год., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , за місцем мешкання своєї співмешканки ОСОБА_9 , разом з останньою.

В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 , виник прямий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

З метою реалізації свого прямого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, в зазначений час перебуваючи на кухні вищевказаної квартири, взяв кухонну сокиру, озброївшись якою направився до кімнати, де перебувала його співмешканка ОСОБА_9 ..

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, підійшов до ОСОБА_9 , яка стояла навпроти нього, та своєю лівою рукою відштовхнув останню, таким чином розвернувши її спиною до себе та утримуючи вищевказану кухонну сокиру у своїй правій руці, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що нанесенням множинних ударів кухонною сокирою по голові, тобто у життєво важливий орган людини, можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 один удар зазначеною кухонною сокирою по голові, а саме в ділянку потилиці, від якого остання впала на підлогу обличчям донизу.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізацію свого прямого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час став біля голови ОСОБА_9 на коліна, та утримуючи вищевказану кухонну сокиру у своїй правій руці, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що нанесенням множинних ударів кухонною сокирою по голові, тобто у життєво важливий орган людини, можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, наніс останній множинні удари зазначеною вище кухонною сокирою по голові, спричинивши таким чином не менше 12 ударів.

Прагнучи у повному обсязі реалізувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , стоячи на колінах біля голови ОСОБА_9 , яка в той момент лежала на підлозі обличчям вниз та подавала ознаки життя, взяв кухонний ніж та утримуючи його у своїй правій руці, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що нанесенням ударів ножем у життєво важливі органи людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 не менше 5 ударів в ділянку шиї останньої, внаслідок чого ОСОБА_9 втратила свідомість та захрипіла.

Вважаючи, що його прямий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , реалізовано у повному обсязі і що ОСОБА_9 внаслідок його протиправних дій померла, ОСОБА_7 , вважаючи, що виконав всі необхідні дії, направлені на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , залишив місце вчинення злочину.

Того ж дня, тобто 01.02.2020, приблизно о 10.50 год., донькою ОСОБА_9 було викликано швидку медичну допомогу, якою потерпілу було доставлено до лікувального закладу, де її було надано своєчасну та невідкладну медичну допомогу, завдяки якій життя останньої вдалося врятувати.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав всі необхідні дії, спрямовані на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з 12-ю ранами на голові (в тім`яно-потиличній ділянці), з переломами зовнішньої пластини тім`яної кістки ліворуч, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку (діабетична полінейропатія, тетрапарез); 5-ти ран на шиї; 5-ти ран на правій кисті з травматичною ампутацією нігтьової фаланги 2-го пальцю та травматичною ампутацією 5-го пальцю на рівні основної фаланги; 4-х ран на лівій кисті - виникли в наслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою загостреною повздовжньою контактуючою поверхнею.

Відкрита черепно-мозкова травма з 12-ю ранами на голові (в тім`яно-потиличній ділянці), з переломами зовнішньої пластини тім`яної кістки ліворуч, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку; травматична ампутація нігтьової фаланги 2-го пальцю та травматична ампутація 5-го пальцю на рівні основної фаланги правої кисті - кожне в окремості та сукупності - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я понад 21 добу.

Рани на шиї, тильній поверхні правої та лівої кисті - відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме як замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, визнав повністю, не оспорюючи кваліфікацію його дій, у скоєному щиро розкаявся, просив суворо на карати, зазначив що не бажав смерті ОСОБА_9 ..

ОСОБА_7 пояснив, що з ОСОБА_9 він мав близькі стосунки з 2019 року. ОСОБА_9 проживала одна у квартирі АДРЕСА_3 , а він проживав у цьому ж будинку у квартирі АДРЕСА_4 , але згодом цю квартиру він продав, та став проживати спільно з ОСОБА_10 у одній квартирі. У січні 2020 року, коли були свята, святкували разом з Раїсою та її донькою. 31.01.2020 року до них прийшла донька ОСОБА_9 , після того як вона пішла у них з потерпілою виник конфлікт, слово за слово, із-за того що донька потерпілої ніде не працює. Після цього вони розійшлися спати по різним кімнатам. Вранці 01.02.2020 року, він прийшов до ОСОБА_9 , яка була в іншій кімнаті, та почала знов з ним сварку. В ході сварки ОСОБА_9 його ображала, висловлюючи до нього претензії, а він намагався її заспокоїти, але потерпіла не заспокоювалася. Тоді він пішов на кухню, де взяв сікач кухонну сокиру, повернувшись у кімнату до ОСОБА_9 , яка побачив його підвелася та сіла на ліжко, він підійшов до останньою замахнувся на неї рукою із сокирою, зазначив, що його набридло з`ясовувати з нею стосунки. Тоді ОСОБА_9 підвівшись із ліжка, зі столу який був у кімнаті взяла кухонний ніж, та стала намагатися дотягнутися до нього що б його поранити. Між ними почалася боротьба, і він вибив з рук потерпілої ножа на підлогу, придавив його ногою, повернув потерпілу спиною до себе, та наніс по затилку останньої один удар кухонною сокирою, яку тримав у правій руці, замахуючись зверху до низу. Після цього ОСОБА_9 лежала обличчям донизу на підлозі, і продовжувала сваритися з ним, погрожуючи йому, намагаючись схватити ніж Внаслідок чого він став на колені біля ОСОБА_9 та завдав останній множені удари у голову ОСОБА_9 .. Після цього він взяв з підлоги ножа, завдав більше двох ударів ним у шию ОСОБА_11 . Почув як остання почала хрипіти, він покрив ОСОБА_11 покривалом та полотенцем, бо вважав що вона померла.

ОСОБА_9 вживала спиртне, була агресивною коли вип`є, сварилася. До цього між ним та ОСОБА_9 також були конфлікти, коли ОСОБА_10 погрожувала йому ножом.

Коли відбувалася бійка, вони з потерпілою були тверезі. Під час проведення слідчого експерименту він добровільно відтворив подію, та правдиво розповів що відбувалося на час події.

Потерпіла ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 533, копія якого долучена до справи (т. 1 а.с. 56), актовим записом про смерть № 556 від 20.05.2020 року (т. 1 а.с. 58). Під час судового розгляду допитана не була.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 за пред`явленим його обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показами свідка, яка попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитана, у порядку ст. 353 КПК України, у судовому засіданні, свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є донькою потерпілої ОСОБА_9 , яка проживала за адресою АДРЕСА_5 , разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 з 11 серпня 2019 року, відразу як вони познайомились. Мати не працювала, була на третій групі інвалідності. Мати мала близькі стосунки з обвинуваченим ОСОБА_7 , який казав, що працює слюсарем у підрядній організації на ДМК. Бачила як інколи обвинувачений і мати вживали спиртне. Мати і обвинувачений часто сварилися, обвинувачений коли випивав ставав агресивним. Жили вони за рахунок материної пенсії та грошей, які були у обвинуваченого, які він отримав за продаж своєї квартири. Напередодні, 31.01.2020г. приблизно о 19.00-20.00 годині, вона прийшла до матері, принесла їм поїсти, зарядила свій телефон та залишила телефон чоловіка на зарядці, оскільки у неї в дома ремонт електропроводки і немає струму. Обвинувачений приводив себе до ладу, збирався на наступний день йти на роботу, вони з матір`ю домовились, що на наступний день підуть до лікарні і вона пішла додому. 01.02.2020 року приблизно о 10 годині вона прийшла до матері, вхідні двері були зачинені, але вона почула що мати вдома, бо чула глухий звук «допоможіть», вона побігла додому, у сусідній будинок, взяла ключі від материної квартири, прибігла назад. Коли відчинила двері, то зайшла до квартири разом зі своїм чоловіком, де побачила матір яка лежала на підлозі вниз животом, вкрита покривалом, та поверх був рушник. Розкрив покривало, побачила що голова метрі лежить на подушці, і подушка вся у крові, а голова та пальці на руках були порубані, були видно кістки на фалангах пальців, на обох руках. Голова була в ранах, але волосся закривало рани, було близько 15 рублених ран. Шию вона не бачила, дізналася потім про рани на шиї. Вона одразу викликала швидку і поліцію. Мати сказала їй «шукай Вітю». Швидка приїхала і забрала матір у 8-му лікарню, а в подальшому перевезли її у м. Дніпро до лікарні Мечникова. Потім їй зателефонували працівники поліції, повідомили про затримання ОСОБА_13 . Після лікування у м. Дніпро, матір повернули назад до 8-ї лікарні, потім перевели до 4-ї лікарні. Вона відвідувала матір кожен день, лікарі просили кошти, мати важко дихала, не могла їсти, пити. В лікарні їй матір розповіла, як все відбувалося, що вона спала у кімнаті, обвинувачений пройшов покурити, коли вона задрімала, та отримала удар сокирою, вона кричала, захищалась, закривала голову руками, потім вона впала, та боялась рухатись, аж поки він не пішов з хати. Після події, в квартирі були перевернуті речі, було дуже багато крові, в умивальнику лежала сокира та ніж, але на них слідів не було, бо з крану капала вода, сокира була з широким лезом та ручкою, за звичай вона висіла за шафою.

- витягом з ЄРДР № 0000195 від 01.02.2020 року, згідно фабули якого вбачається, що 01.02.2020 року до Кам`янського ВП надійшло повідомлення, що за адресою АДРЕСА_5 співмешканець порубав сокирою ОСОБА_9 .. Співмешканець ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за вказаною адресою, поліція була на місці, потерпіла ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає за вказаною адресою Діагноз: ОЧМТ, чисельні рублені рани голови та обох кистей (т.2 а.с.1),

- протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_9 від 03.02.2020 року (т. 2 а.с. 60-61), згідно до якої ОСОБА_9 вказала що 01.02.2020 року її співмешканець рано вранці би її, якимось предметом по голові та потім ножем вдарив у шию декілька разів;

- протоколом огляду місця події від 01.02.2020 року, згідно якого безпосереднім об`єктом огляду є приміщення квартири АДРЕСА_3 , огляд проводився в присутності двох понятих, з використанням фотографування на фотокамери «Canon PC 1732», під час огляду виявлені та вилучені: ніж, сокира, фаланга пальця, скляна чашка, труси чоловічі (т.2 а.с. 8-17);

- протоколом слідчого експерименту від 01.02.2020 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , в присутності двох понятих, з використанням технічних засобів фіксації, із проведенням відеозапису за допомогою відеокамери «PANASONIC H-CV 260», в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_7 відтворив події, спосіб, предмет та механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 42-47);

- в судовому засіданні був досліджений DVD R диск «DATEX» з відеозаписом слідчого експерименту, проведеного 01.02.2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , в присутності двох понятих, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на якому видно як обвинувачений ОСОБА_7 за допомогою статистів відтворив події, спосіб, предмет та механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 48);

- протоколом огляду предмету від 01.02.2020 року, в ході якого виявлено та вилучено халат махровий, ковдра шерстяна, нічна сорочка білого кольору, зі слідами РБК (пошкоджена) (т.2 а.с.52);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.02.2020 року, з якого вбачається, що 01.02.2020 року о 12.40 годині за адресою АДРЕСА_6 було затримано обвинуваченого ОСОБА_7 , як підозрюваного у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.15, п.13ч.2ст.115 КК України (т. 2 а.с.33-34);

- довідкою лікаря ОСОБА_14 виїзду швидкої медичної допомоги від 01.02.2020 року, до хворої ОСОБА_9 , з якої вбачається, що хвора ОСОБА_9 була госпіталізована з виявленими багато численним переломами флангів пальців, кісток з пошкодженням сухожиль, багато численні рубані рани кистей, ВЧМТ, струс головного мозку, багато численні різані рани голови, з пошкодженням кортикальної пластини лівої тім`яної кістки, різані рани шиї. Діагноз буде встановлено при надходженні до лікарні (т. 2 а.с26);

- висновком судово-медичній експертизи № 286-Е від 20.03.2020 року, згідно до якого у потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням медичних документів, виявлені ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з 12-ю ранами на голові (в тім`яно-потиличній ділянці), з переломами зовнішньої пластини тім`яної кістки ліворуч, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку (діабетична полінейропатія, тетрапарез); 5-ти ран на шиї; 5-ти ран на правій кисті з травматичною ампутацією нігтьової фаланги 2-го пальцю та травматичною ампутацією 5-го пальцю на рівні основної фаланги; 4-х ран на лівій кисті - виникли в наслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою загостреною повздовжньою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, данні медичних документів, давність їх утворення незадовго до потрапляння в лікарню. Відкрита черепно-мозкова травма з 12-ю ранами на голові (в тім`яно-потиличній ділянці), з переломами зовнішньої пластини тім`яної кістки ліворуч, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку; травматична ампутація нігтьової фаланги 2-го пальцю та травматичною ампутацією 5-го пальцю на рівні основної фаланги правої кисті - кожне в окремості та сукупності - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я понад 21 добу, відповідно до п.п. 2.2.2. Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року. Рани на шиї, тильній поверхні правої та лівої кисті - відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня, відповідно до п.п. 2.3.3. Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року. Враховуючи характер ушкоджень на голові, верхніх кінцівках, вони виникли в наслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою загостреною повздовжньою контактуючою поверхнею, можливо лезом сокири. Рани на шиї виникли в наслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою загостреною контактуючою поверхнею, можливо клинком або лезом ножа. (т.2 а.с.150-154);

- висновком додаткової судово-медичній експертизі № 293-Е, від 20.03.2020 року, згідно якої з урахуванням протоколу проведення слідчого експерименту, виявлені у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з 12-ю ранами на голові (в тім`яно-потиличній ділянці), з переломами зовнішньої пластини тім`яної кістки ліворуч, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку (діабетична полінейропатія, тетрапарез); 5-ти ран на шиї; 5-ти ран на правій кисті з травматичною ампутацією нігтьової фаланги 2-го пальцю та травматичною ампутацією 5-го пальцю на рівні основної фаланги; 4-х ран на лівій кисті - виникли в наслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою загостреною повздовжньою контактуючою поверхнею не менш 12-ти травматичних дій в голову, 5-ти травматичних дій в ділянку шиї ліворуч, 5-ти травматичних дій в ділянку правої кисті та 4-х травматичних дій в ділянку лівої кисті. За механізмом утворення, не суперечать механізму та взаємному розташуванню потерпілої та нападаючого, зазначеному в протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 (т.2 а.с.155-156);

- висновком експерта від 05.03.2020 № 8-130, згідно якого генетичні ознаки фрагмента пальця (об`єкт № 1) співпадають з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1, згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС від 04.03.2020ч№ 8-129). Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак фрагмента пальця (об`єкт № 1) та зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1, згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС від 04.03.2020 № 8-129) складає 4,54x10-34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,2х1033 осіб (т. 2 а.с.95-101);

- висновком експерта № 178 від 24.02.2020 p., згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0. (т.2 а.с.114-115);

- висновок експерта № 178/1 від 21.02.2020 р., згідно якого вбачається, що кров потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0. (т.2 а.с.106-107);

- висновком експерта № 178/2 від 04.03.2020 р. відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» з урахуванням висновку експерта № 178/1 від 21.02.2020р., кров громадянки ОСОБА_9 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0, з урахуванням висновку експерта № 178 від 24.02.2020р. кров громадянина ОСОБА_7 належить до групи 0 з ізогемаглютиншами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0, кров на марлевому тампоні, на який зроблено змив речовини бурого кольору та на чоловічих трусах, вилучених 01.02.2020, в ході огляду місця події - квартири АДРЕСА_3 , знайдена кров людини, при серологічному дослідженні даних слідів (об`єкти №№ 1-4) виявлений антиген Н, який є основним групоспецифічним для групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на марлевому тампоні зі змивом (об`єкт №1), чоловічих трусах (об`єкти №№2-4), вилучених в ході огляду місця події, від потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 або від підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , основним групоспецифічним антигеном крові яких є виявлений в слідах (об`єкти №№1-4) антиген Н. Крім того на нічній сорочці білого кольору, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , яку вилучено 01.02.2020 в КНП КМР «млшмд» знайдена кров людини група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на трьох фрагментах тканини - нічній сорочці (об`єкти №№ 5-13) від потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 або від підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , групові властивості крові яких співпадають з встановленою на трьох фрагментах тканини - нічній сорочці (об`єкти №№ 5-13) групою крові. (т. 2 а.с. 117-121)

- висновком експерта № 8-129 від 04.03.2020 року, згідно якого на наданих на дослідження ножі (об`єкти №№ 3, 4) та сокирі (об`єкти №№ 4, 5) встановлена наявність клітин з ядрами, встановлені генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) і ОСОБА_7 (об`єкт № 2) та клітин з ядрами на ножі (об`єкти №№ 3, 4) та сокирі (об`єкти №№ 5, 6). Генетичні ознаки клітин з ядрами на клинку ножа (об`єкт № 3) та сокирі (об`єкти №№ 5, 6) належать особі жіночої генетичної статі та співпадають між собою. Генетичні ознаки клітин з ядрами на рукоятці ножа (об`єкт № 4) є змішаними, походять більш ніж від двох осіб, містять домінуючі генетичні ознаки, які належать особі жіночої генетичної статі, та домішок, який не підлягає ідентифікації. Генетичні ознаки клітин з ядрами на клинку ножа (об`єкт № 3) та сокирі (об`єкти №№ 5, 6) співпадають з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) та не співпадають з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 2). Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак слідів клітин з ядрами на клинку ножа (об`єкт № 3) та сокирі (об`єкти №№ 5, 6) та зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) складає 4,54x10-34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,2x1033 осіб. Домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на рукоятці ножа (об`єкт № 4) співпадають жіночими ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_15 (об`єкт № 1 ) та не співпадають з генетичними ознаками зразка букальйого епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 2). (т.2 а.с.126-135);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 83 від 12.02.2020 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в цей час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в цей час емоційно нестійкий розлад особистості. Психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у цей час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.2 а.с. 87-90);

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Колегія суддів вирішуючи питання про умисел виходить, із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Що наносячи множені удари в область голови, шиї, тобто життєво важливі органи, із застосування сокири та ножу, обвинувачений мав можливість та міг усвідомити наслідки таких дій, тобто усвідомити протиправність своїх дій, що підтверджує наявний прямий умисел на вбивство ОСОБА_9 ..

Так, виходячи з усіх досліджений доказів, протиправні дії ОСОБА_7 були припинені саме тому, що він вважав, що потерпіла ОСОБА_9 померла, оскільки після ударів ножем в шию потерпілої вона захрипіла, і обвинувачений накрив її покривалом та рушником, оскільки вважав її мертвою.

Така поведінка обвинуваченого, також дає підстави вважати, що його дії були спрямовані саме на умисне вбивство.

Безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є життя особи, це найважливіше благо, яке, у разі смерті людини, не може бути відновлено.

Згідно з вимогами ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Фактично, обвинувачений втратив будь - які моральні запобіжники при обранні моделі поведінки, та при виникненні у нього злочинного умислу, його реалізації не здатні перешкодити соціальні стосунки, що безумовно потребує реакції держави на даний злочин.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням-посяганням на життя іншої особи, спрямованим на порушення функцій чи анатомічної цілісності життєво важливих органів іншої людини; наслідками у вигляді біологічної смерті потерпілого; причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками.

Колегією суддів надано оцінку сукупності обставин, які дають підставу для висновку про наявність умислу обвинуваченого, так як умисне протиправне заподіяння смерті може бути вчиненим лише з умислом.

Суд, з врахуванням всіх обставин, приходить до висновку про наявність доказів, які вказують на такий умисел направлений на позбавлення життя та вважає, що локалізація тілесних ушкоджень та спосіб їх нанесення, свідчать про умисел на позбавлення життя, що також підтверджує предмет яким вчинено злочин, а саме сокира та ніж.

Проаналізувавши всі докази, колегія суддів приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, сукупністю доказів, які колегія суддів визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги, кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Тому, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому діянні, а саме в умисних діях - закінченому замаху на умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, що відповідає кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Щодо призначення виду та міри покарання, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання колегія суддів, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Так, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий за вчинення умисного вбивства.

Обставиною, відповідно до ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

Обставинами, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , є вчинення ним нового умисного злочину, маючи судимість за умисний злочин, що згідно зі ст. 34 КК України є рецидивом злочину (п.1 ч.І ст.67 КК України), а також вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах (п. 61 ч.І ст.67 КК України).

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_7 є особою раніше засудженою, за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.12.2010 року за ч. 1 ст.115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років. Звільнений 06.02.2018 із Жовтоводської ВК № 26, умовно-достроково, невідбутий строк 3 роки 2 місяці 10 днів. Тобто вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання.

А тому, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, з у рахуванням обставин, які пом`якшують покарання, наявності обставини, що обтяжує покарання, конкретних обставин кримінального провадження, характеризуючих даних на особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного, колегія суддів вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Зокрема, кримінальне правопорушення вчинене не з корисливого мотиву, тому конфіскація майна не застосовується.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченим нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Відповідно до ст. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» За сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. Якщо складаються покарання у виді довічного позбавлення волі і будь-яке інше, то остаточне покарання визначається шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати , які у кримінальному проваджені, вирішуються судом відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме щодо витрат на суму 17756,66 гривень:

- 5102,71 гривень за проведення біологічної експертизи за експертним висновком Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 05.03.2020 року № 8-130 (а.с. 101);

- 12653,95 гривень за проведення біологічної експертизи за експертним висновком Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 04.03.2020 року № 8-129 (а.с. 135);

Питання про речові докази у кримінальному проваджені, вирішуються судом відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднати невідбуту ОСОБА_7 частину покарання призначеного за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.12.2010 року у вигляді шести місяців позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на десять років шість місяців, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня затримання 01 лютого 2020 року (т. 2 а.с.33-34).

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 17756 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 66 копійок, а саме:

- 5102 (п`ять тисяч сто дві) гривні 71 копійку, за проведення біологічної експертизи за експертним висновком Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 05.03.2020 року № 8-130 (а.с. 101);

- 12653 (дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 95 копійок, за проведення біологічної експертизи за експертним висновком Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 04.03.2020 року № 8-129 (а.с. 135).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 18.11.2020 р. на речові докази вилучені 01.02.2020 року з місця події, а саме: ніж, сокира, змив РБК, скляну чашку, чоловічі труси, та в ході огляду предмету, а саме: нічну сорочку халат махровий ковдру шерстяну - скасувати (т.№ 2, а.с. 80).

Речові докази у кримінальному провадженні:

-згідно до постанови від 03.02.2020 року (т. 2 а.с. 77): халат махровий та ковдра шерстяна; згідно до постанови від 03.02.2020 року (т. 2 а.с. 78): ніж, сокира, змив РБК, скляна чашка, чоловічі труси, вилучені 01.02.2020 року, нічну сорочку халат махровий, ковдра шерстяна, згідно постанови від 18.03.2020 року (т.2 а.с.157): змив речовини бурого кольору з подушки, яка була просякнута речовиною бурого кольору та контрольний зразок матеріалу, на який зроблено змив; чоловічі труси х/б різнокольорові зі слідами РБК; кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, зі слідами РБК; кухонна сокира з полімерною рукояткою коричневого кольору, зі слідами РБК; фрагмент фаланги пальця з нігтьовою пластиною; халат махровий, ковдра шерстяна, нічна сорочка білого кольору зі слідами РБК (пошкоджена); штани джинсові чорного кольору; зразки крові, змиви речовини з обох верхніх та обох нижніх кінцівок, а також зрізи країв нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 ; зразки крові ОСОБА_9 ; зразки букального епітелію ОСОБА_7 , зразки букального епітелію ОСОБА_9 (квитанція № 000475, номер книги 452 (а.с. 81)), - знищити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, згідно постанови від 18.03.2020 року, а саме: мобільний телефон «Нокіа» імей: НОМЕР_1 повернути ОСОБА_12 (т.2 а.с.157).

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3