Справа № 125/75/20
Провадження №11-кп/801/849/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2019 за №0000471 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України про продовження до закінчення апеляційного перегляду раніше обраного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанки Барського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувають апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2019 за №0000471 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.05.20221 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна.
У відповідності з частиною четвертою статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання і покарання за вироком Барського районного суду від 21 лютого 2020 року обрано ОСОБА_7 остаточну міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяці з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання визначено рахувати з моменту проголошення вироку 13 травня 2021 року.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили вирішено залишити ОСОБА_7 тримання під вартою, продовжено цей термін на 60 днів : з 13 травня 2021 року по 11 липня 2021 року включно.
В строк відбування покарання зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 29 листопада 2019 року по 12 травня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До початку судового розгляду від прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 надійшло до суду клопотання про продовження у даному кримінальному проваджені раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до закінчення апеляційного перегляду вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.05.2021 року відносно останнього.
Клопотання мотивоване тим, що строк тримання під вартою застосований відносно обвинуваченого закінчується 11.07.2021 року, а тому виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, наявність доказів його вини, який є особою молодого віку, не має сталих соціальних зв`язків, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, неодружений, не має сім`ї, має закордонний паспорт свідчить, що інші запобіжні заходи, визначені пунктами 1-4 ч.1 ст.176 КПК України не забезпечать належної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження апеляційним судом.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого та самого обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та продовження раніше обраного йому запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів.
Це узгоджується також із нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
За таких обставин враховуючи те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу визначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.05.2021 р. строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, тому на думку суду апеляційної інстанціїфактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, умисного, особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, в тому числі із застосуванням насильства, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, його поведінку, відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, постійного джерела прибутку вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Апеляційний суд враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі, зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а тому з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, ризику впливу на потерпілого та свідка, продовження вчинення ним кримінальних правопорушень, а також іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою слід продовжити до закінчення апеляційного розгляду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає зазначеним у ст.177 КПК України меті і підставам обрання запобіжного заходу, а також передбаченим ст.178 КПК України обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 197, 199, 331, 405 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити до закінчення апеляційного перегляду вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.05.2021 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Степанки барського району Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4