Справа №:755/8960/17
Провадження №: 1-кс/755/1492/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката Адвокатського об`єднання «Атторнейс Юнайтед» ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0006938 від 19.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, у якому просить скасувати арешт накладений 22 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 .
Заявник вважає, що у арешті квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 підпала потреба, оскільки він на даний час не переслідує цілей, що є його завданнями відносно зазначеного майна, зокрема: не потребує запобігання можливості його приховування; не потребує захисту від пошкодження, псування, знищення, перетворення; не потребує захисту від відчуження, оскільки протиправні посягання припинено. Крім того, просив врахувати, що слідство необґрунтовано не здійснюється, про що свідчить його тривалість, яка становить вже понад 3 роки та 10 місяців, що суперечить вимогам ч.2 ст.113 КПК України, відповідно до яких законодавцем визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без затримки та в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу. Таким чином, зазначає, що на даний момент існуючий арешт, що накладений на квартиру заявника в кримінальному провадженні ОСОБА_4 не забезпечує цілей кримінального провадження та не відповідає їм, а навпаки порушує право приватної власності, яке є основоположним та гарантується ст.41 Конституції України.

Посилаючись на викладене просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/8960/17 від 22 червня 2018 року.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, при цьому надав суду заяву від 16 червня 2021 року, в якій провив суд розглянути дане клопотання за відсутності представників сторін та постановити рішення яким скасувати арешт з належної на праві приватної власності ОСОБА_4 квартири за вищевказаною адресою.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в наданому суду клопотанні від 16.06.2021 року просив суд розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0006938 без його участі. Також зазначив, що сторона обвинувачення не заперечує протизадоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту у зазначеному кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , з метою забезпечення кримінального провадження та недопущення відчуження майна, що може призвести до втрати та знищення речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначається в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року метою застосування арешту є збереження речових доказів, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Як вбачається з мотивів клопотання, у арешті квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 відпала потреба, оскільки він на даний час не переслідує цілей, що є його завданнями відносно зазначеного майна, зокрема: не потребує запобігання можливості його приховування; не потребує захисту від пошкодження, псування, знищення, перетворення; не потребує захисту від відчуження, оскільки протиправні посягання припинено. Крім того, просив врахувати, що слідство необґрунтовано не здійснюється, про що свідчить його тривалість, яка становить вже понад 3 роки та 10 місяців, що суперечить вимогам ч.2 ст.113 КПК України, відповідно до яких законодавцем визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без затримки та в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу. Таким чином, зазначає, що на даний момент існуючий арешт, що накладений на квартиру заявника в кримінальному провадженні ОСОБА_4 не забезпечує цілей кримінального провадження та не відповідає їм, а навпаки порушує право приватної власності, яке є основоположним та гарантується ст.41 Конституції України.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що заявником спростовано обґрунтованість накладення арешту нежитлових приміщень, що належать ОСОБА_4 , а також те, що на даний момент у органу досудового розслідування відпала потреба в арешті зазначеного майна, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити зазначене клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 21, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
клопотання адвоката Адвокатського об`єднання «Атторнейс Юнайтед» ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0006938 від 19.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року у справі №755/8960/17, на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя