КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4405/2021 (367/718/21) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 30 серпня 2021 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 21.11.2019 на підставі рішення № 23 Ради адвокатів Запорізької області набув статус адвоката (свідоцтво про зайняття адвокатської діяльністю № 002458),
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, недоведеність неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, та прийшов до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , та прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді змінити та виключити з резолютивної частини ухвали посилання: «Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Початок строку дії ухвали обчислювати із 02.07.2021 року до 30.08.2021 року включно. Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України. Роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Копію ухвали надіслати до відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області для постановки підозрюваного на облік та здійснення ним контролю».
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про неоднозначність резолютивної частини оскаржуваного судового рішення, вказуючи, що слідчим суддею неправомірно застосовано положення ч. 4 ст. 194 КПК України та застосовано інший запобіжний захід, аніж той, що просив прокурор. Стверджує, що законом не передбачена можливість прийняття рішення про одночасну відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу. Додає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та незаконність ухвали слідчого судді.

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 12 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 27 млн. 240 тис. 00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про наявність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Додає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, думку захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000489, відомості про яке 06.10.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

28.05.2021 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень.

31.05.2021 прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2021 року відмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 30 серпня 2021 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що під час судового розгляду прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням чого слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи наведене, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу для скасування ухвали та застосування більш суворого запобіжного заходу, є необґрунтованими, з урахуванням того, що вказані обставини враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині недоведеності стороною обвинувачення наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням ненадання прокурором даних того, що підозрюваний має на меті виїхати за межі України та проведення всіх необхідних слідчих дій з потерпілою та свідками.

Також суд при постановленні рішення, врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 позитивно характеризується, працює, зарекомендував себе як сумлінний та відповідальний співробітник.

Враховуючи викладене, слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання прокурора про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

Посилання прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, колегія суддів не бере до уваги, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Доводи захисника в частині неоднозначності резолютивної частини оскаржуваного судового рішення, оскільки законом не передбачена можливість прийняття рішення про одночасну відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, відповідно до якої, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, що має місце в даному випадку і про що чітко зазначено в ухвалі слідчого судді.

З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому зазначені в апеляційних скаргах підстави, в яких прокурор та захисник просять скасувати ухвалу слідчого судді, в тому числі і посилання апелянтів на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність оскаржуваного судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 30 серпня 2021 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін,а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , та прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4