ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні за №0001581 від 14 червня 2021 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, проживаючий у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2021 року залишено без змін та продовжено міру запобіжного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 15 вересня 2021 року включно.

Провадження №11-кп/822/338/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст. 422-1 КПК України Доповідач: ОСОБА_9

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить, не оскаржуючи розгляд питання про призначення судового розгляду, суд скасувати ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2021 року в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що прокурором не надано обґрунтованих доказів щодо наявності ризиків протиправної поведінки обвинуваченого, а твердження про їх наявність та обґрунтованість належним чином судом не перевірені.
Зазначає, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів на нього не надходило, а також те, що він має тривалий трудовий стаж.
Вказує, що виключно тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу районного суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.
Відповідно до вимог с т. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Частиною 2 ст. 331 КПК України, передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
На думку колегії суддів, дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції були дотримані у повній мірі.
Як вбачається з ухвали суду від 02 серпня 2021 року, в Садгірському районному суді м. Чернівці перебуває кримінальне провадження №0001581 від 14 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 вересня 2021 року включно.
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 14 червня 2021, близько 19:30 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, зайшов на територію домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та за допомогою скляної пляшки пошкодив (розбив) склопакет метало-пластикових вхідних дверей, завдяки чому проник до житлового будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_7 розпочав погрожувати потерпілому ОСОБА_10 , вимагаючи у останнього віддати його мобільний телефон, однак не отримавши бажаного, продовжуючи свої злочинні дії, умисно, здійснив напад поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , який виразився у поваленні останнього на ліжко, після чого, ОСОБА_7 , сидячи на потерпілому, утримуючи його в лежачому положенні, завдав останньому уламком скла, який утримував у своїй руці, двох різаних ран правого передпліччя, та намагався відкрито заволодіти мобільним телефоном марки «SAMSUNG» модель «SM-J120H/DS GALAXY J1 2016 DUOS» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 2016 року випуску, вартістю 756,67 грн., однак не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, так як був затриманий співробітниками поліції на місці вчинення злочину. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді двох різаних ран по передньо-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, які згідно висновку судово-медичного експерта № 589 екс від 23 червня 2021, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України, тобто у незакінченому замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло.
Врахувавши дані про особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, суд першої інстанції встановив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою не зменшились.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів на нього не надходило, а також те, що він має тривалий трудовий стаж, колегія суддів не може враховувати як підставу для скасування оскаржуваної ухвали.
Зазначені стороною захисту посилання на вказані обставини, на переконання колегії суддів, не зменшують суттєво тих істотних ризиків, існування яких було встановлено судом першої інстанції, та не є підставою для зміни чи скасування останньому вказаного запобіжного заходу.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Суд першої інстанції, проаналізувавши доводи, наведені в оскаржуваній ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , встановив, що з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, а також конкретних обставин кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого й свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, у ході апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176- 178, 182, 183, 331, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_9

Судді [підпис] ОСОБА_2
[підпис] ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_9

13.08.2021 року
(дата засвідчення) копії)