Справа № 159/1821/21
Провадження № 1-кс/159/1281/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна
15 червня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представника власника

майна ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000173 від 11.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 1 ст. 254 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

Слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , внесено до суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000173 від 11.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 1 ст. 254 КК України.
Клопотання надійшло до суду 14.06.2021 року.
Клопотання мотивовано тим, що СВ Ковельського РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000173 від 11.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , проводиться господарювання суб`єктами господарської діяльності - ФОП ОСОБА_7 , що здійснює діяльність на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та інших дозвільних документів № 722182601-3 від 09.01.2019 року, виданий Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації, та ФОП ОСОБА_5 , що здійснює діяльність на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та інших дозвільних документів № 722182601-7 від 22.10.2020 року, виданий Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації. Строк дії дозволів встановлено терміном на 10 років. Суб`єкти господарської діяльності користуються земельними ділянками за зазначеною адресою на підставі договору позики.

В ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2021 року на території за адресою в АДРЕСА_1 із залученням спеціаліста заступника начальника відділу земельних ресурсів виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_8 , було встановлено, що відповідно до Державного земельного кадастру, обшукувана територія розміщена на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:001:0541 та :02:001:0539. Обидві ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення, тобто, цільове призначення яких - для ведення особистого селянського господарства та на праві приватної власності належать ОСОБА_9 .

В результаті зазначеного встановлено, що земельні ділянки за вказаною адресою, на яких виявлено 32 металеві ємності циліндричної форми, що конструктивно призначені для випалювання деревного вугілля (піролізні печі), використовуються не за цільовим призначенням, тобто всупереч вимогам пунктів «а», «б», «г» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких землекористувач зобов`язаний: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Тобто, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням призвело до неможливості використання земельних ділянок як земель сільськогосподарського призначення.

За вказаним фактом сектором дізнання Ковельського РУП ГУНП у Волинській області було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000482, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 254 КК України.

Постановою прокурора Ковельської окружної прокуратури від 14.06.2021 року вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням № №0000173 від 11.03.2021 року.

В ході проведення обшуку за адресою в АДРЕСА_1 було виявлено 32 металеві ємності циліндричної форми, що конструктивно призначені для випалювання деревного вугілля (піролізні печі), у 12-ти з яких на момент огляду знаходилась деревина; 100 паперових мішків із деревним вугіллям вагою по 2,5 кг кожен; 10 паперових мішків із деревним вугіллям без маркування, вагою близько 10 кг кожен; 33 піддони по 28 паперових мішків із деревним вугіллям вагою по 10 кг на кожному піддоні; 1506 полімерних білих мішки із деревним вугіллям.

Вказані речі було вилученота визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий вказує, що з метою захисту інтересів держави від кримінального правопорушення, забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, недопущення знищення, заволодіння речовими доказами, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою збереження доказів по даному кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, та просили його задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки вилучене майно не підпадає під ознаки речових доказів по даному кримінальному провадженню, санкціями ст.ст. 241, 254 КК України не передбачено спеціальної конфіскації, а обшук проведено з численними порушеннями. Зважаючи на те, що у власників майна є наявні усі дозвільні документи на випалювання деревного вугілля, вважав, що в даному випадку відсутній склад вказаних кримінальних правопорушень. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання.
Власник майна ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання з тх же підстав.
Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Арештом майна, згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Враховуючи, що вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку 32 металеві ємності циліндричної форми, що конструктивно призначені для випалювання деревного вугілля (піролізні печі), у 12 з яких на момент огляду знаходилась деревина, які розміщені безпосередньо на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, дане майно в межах кримінального провадження за ч. 1 ст. 254 КК України відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, як речового доказу, на нього слід накласти арешт.

Що стосується решти майна, зазначеного в клопотанні (деревного вугілля), то в цій частині слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідча в судовому засіданні визнала ту обставину, що в даному випадку обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, відсутня. В той же час вважає, що зазначене майно, як результат ведення господарської діяльності, є належним речовим доказом в межах кримінального провадження за ч. 1 ст. 254 КК України.

Проте, з такими доводами погодитись не можна, оскільки продукт господарської діяльності, в даному випадку деревне вугілля, жодним чином не підтверджує вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України. Таке майно не було знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не було й об`єктом кримінально протиправних дій.

Тому, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя вважає, що вилучене в ході обшуку майно деревне вугілля, не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, в даному кримінальному провадженні, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, на нього не може бути накладено арешт.
Таким чином, на переконання слідчого судді, клопотання про арешт майна в цій частині не містить належних обґрунтувань, а його матеріали доказів, які підтверджували б необхідність накладення арешту на майно, як того вимагає ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчої відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на 32 металеві ємності циліндричної форми, що конструктивно призначені для випалювання деревного вугілля (піролізні печі), у 12 з яких на момент огляду знаходилась деревина, заборонивши розпоряджатись та користуватись вказаним майном до вирішення провадження по суті.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчою ОСОБА_4 , на яку покласти обов`язок інформувати про неї заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено підписано та проголошено 17 червня 2021 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1