Справа № 397/334/21
н/п : 1-кп/397/85/21
В И Р О К
Іменем України

07.06.2021 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 29.03.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України є особою, яка не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
27.03.2021 у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення цінного майна з домоволодіння, належного ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, а саме 27.03.2021 близько 15:00 год. ОСОБА_3 достовірно знаючи, що ОСОБА_5 не проживає у вищевказаному будинку, з метою реалізації свого злочинного умислу, через незачинену хвіртку пройшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де через не закриті на замок вхідні двері проник до середини будинку.

ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, таємно з приміщення кухні будинку з плити пічного опалення викрав двоконфорочну чавунну плиту пічного опалення, вартість якої становить 283.33 грн, духову піч пічного опалення вартістю 250.00 грн, чавунні колісники пічного опалення восьми реберні у кількості 2 одиниць, вартість одного з яких становить 250.00 грн, на загальну суму 500.00 грн, чавунні дверцята до плити пічного опалення вартістю 250.00 грн, чавунні дверцята до плити пічного опалення вартістю 150.00 грн, мийку з нержавіючої сталі, електродвигун потужністю 2 кВт, металеву трубу довжиною 2.5 м, вартість яких встановити не було можливо.

Після чого, ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1433. 33 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, оскільки не має змоги приїхати до суду. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має (а.м.к.п. 41). За згодою учасників судового провадження судом прийнято рішення про розгляд даного кримінального провадження у відсутність потерпілої ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає провину, але відмовився надати показання з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді, а також доказів на підтвердження вартості проведених експертиз та речових доказів у даному кримінальному провадженні, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення останнього до вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Як особа, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання характеризується негативно (а.м.к.п. 42), раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимості зняті та погашені в установленому законом порядку (а.м.к.п. 45-46, 48, 49, 50), не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, не працює.

При цьому, суд визнає помилковим зазначення в обвинувальному акті відомостей про судимість ОСОБА_3 , виходячи з такого.

Як убачається з обвинувального акту, в ньому зазначено, що ОСОБА_3 раніше судимий 12.12.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються:

1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 647/1831/15-к, провадження № 51-336 км 17.

Відповідно до листа ДУ «Центр пробації» Кропивницький районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 29.04.2021 № 31/10-848, ОСОБА_3 знятий з обліку 18.02.2020 по відбуттю строку покарання (а.м.к.п. 48). З наведеного необхідно зробити висновок, що судимість знята та погашена.

За таких обставин суд не вбачає підстав для врахування попередніх судимостей ОСОБА_3 при призначенні йому покарання, оскільки останній є особою, яка відповідно до ст. 89 КК України, не має судимості.

Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинуваченого, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення чи обмеження його волі (а.м.к.п. 35-39).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченого, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Так, судом враховується те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, є особою, яка не має судимостей, визнав свою провину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, потерпіла не має до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру. Відповідно до досудової доповіді виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а тому до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у межах, визначених ч. 4 ст. 75 КК України.
При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, визначені в ч. 1 ст. 76 КК України, без покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених частиною третьою вказаної статті КК України.
Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

У даному кримінальному провадженні проведено дві судово-товарознавчі експертизи, загальна вартість яких склала 2 287 гривень 60 копійок, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 2 287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Речові докази: духову піч та двоконфорочну чавунну плиту, які передані на зберігання до кімнати речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Олександрівка) відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2021 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2021 року.