СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/486/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 за № 0003728, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.12.2007 Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 24.04.2009 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2011 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 роки 2 місяці 5 днів;

- 22.12.2011 Печерським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 304; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2015 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 11 місяців 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за кримінальні правопорушення проти власності, 28.08.2020 приблизно о 02 год. 05 хв. шляхом зламу дверей проник до приміщення складу, що розташований по АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 381716 грн 73 к.
Так, у ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час виник умисел вчинити крадіжку майна з приміщення складу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 28.08.2020 приблизно о 02 год. 05 хв., ОСОБА_3 , маючи прямий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де, інструментами, які заздалегідь підготував, зламав замок вхідних дверей та проник до вказаного приміщення. Перебуваючи у приміщенні складу, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: 13 відеокарт «Gigabyte GeForce GTX1080 Ti», вартістю 23890 грн 74 к. кожна; 3 відеокарти «MSI GeForce GTX1080 Ti AERO 11G», вартістю 23712 грн 37 к. кожна, а всього майна на загальну суму 381716 грн 73 к. Після чого, ОСОБА_3 вийшов з приміщення складу та поїхав за місцем свого мешкання, де залишив викрадене на зберігання.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, у великих розмірах.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини його вчинення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 28.08.2020 приблизно о 02 год. 00 хв., попросив свого знайомого підвезти до промзони, що по вул. Миру в м. Києві та поки він піде по справах, щоб останній зачекав його, на що знайомий погодився. Він пішов до будинку АДРЕСА_2 , підійшов до дверей та за допомогою 3 викруток та фомки відкрив двері першого поверху, після чого піднявся на другий поверх та знову за допомогою викруток та фомки відкрив двері другого поверху. Зайшовши у приміщення, він викрав два блоки, в яких знаходилися відеокарти. З вказаними блоками він вийшов на вулицю, де з блоків вийняв 16 відеокарт. Після чого, він пішов до автомобіля знайомого, який чекав його на відстані приблизно 1 км. та поїхав до місця свого тимчасового проживання, що по АДРЕСА_3 . Цього ж дня зранку він був затриманий працівниками поліції, які вилучили у нього 16 відеокарт. Також показав, що він не говорив знайомому чому йому потрібно у промзону. Викрадені відеокарти він в подальшому хотів продати на радіоринку, а грошові кошти витратити на себе та батьків. Просив застосувати до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , вислухавши думку представника потерпілого щодо міри покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 28.08.2020 приблизно о 02 год. 05 хв. вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке належить ОСОБА_6 , повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, у великих розмірах, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та має незняту і непогашену судимість, за останнім місцем відбування покарання характеризується позитивно.

При цьому, суд не бере до уваги твердження прокурора та сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до ст. 89 КК України не судимий, оскільки як вбачається з вимоги на судимість станом на 04.09.2020 ОСОБА_3 був засуджений 22.12.2011 Печерським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 304; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2015 він звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 11 місяців 25 днів.

У подальшому, ОСОБА_3 був засуджений 03.03.2017 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 роки. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25.03.2020 він знятий з обліку у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з п. 8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
При цьому, суд не знаходить правових підстав для призначення ОСОБА_3 покарання не пов`язаного з позбавленням волі враховуючи його особу.
Оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз, що підтверджується розрахунком їх вартості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 місяці.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 29.08.2020 стосовно ОСОБА_3 в розмірі 84080 грн 00 к., до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили, заставу в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн 00 к., скасувати і повернути внесену суму як предмет застави заставодавцю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Речові докази:

- 13 відеокарт «Gigabyte GeForce GTX1080 Ti», та 3 відеокарти «MSI GeForce GTX1080 Ti AERO 11G», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, - передати належному володільцю ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Інтертелеком», мобільний телефон марки «Аstro», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Аstro», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Аstro», ІМЕІ; НОМЕР_1 ; предмет схожий на пістолет ( НОМЕР_2 ) ГІМ 49 з маркуванням СВС Іпс Рі, ІІ8А, саЬ. 177 (4.5 піт) та рукоятка; рукавиці тряпчані в кількості 20 штук; наручні годинники в кількості 19 штук; предмет, схожий на сокиру з ручкою зеленого кольору; предмет, схожий на кусачки; предмет, схожий на помпові ножиці; молотки в кількості 2 штуки; картонну коробка з відмичками; набір ключів; ліхтарик чорного кольору, ліхтарик червоного кольору в кількості 2 шт.; предмет, схожий на лом, гострогубці, набір інструментів; предмет для переносу вікон в упаковці; кросівки чорного кольору 2 пари; циліндрований механізм замка та ключ від нього, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

- темно-зелену флісову куртку, дисконт-кртки «Космо» № 564-74-89 та «Добробут» № 8990003-463-302, мобільний телефон марки «Аstro», ІМЕІ: НОМЕР_1 , із сім- карками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, - повернути ОСОБА_3 .

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 2778 (дві тисячі сімсот сімдесят вісім) грн 65 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1