Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/4679/20
Провадження № 1-кп/644/178/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000922 у відношенні ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурором в судове засідання подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає та наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що на думку прокурора, є ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_6 з метою уникнення покарання може вдатися до переховування від суду, незаконно впливати на інших учасників провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше правопорушення. Крім того, прокурор посилається на те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного впливу на свідків, з метою зміни їх показів. Разом з цим, ОСОБА_6 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має тісних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, отже може вчинити інші кримінальні правопорушення. З метою забезпечення гарантування присутності обвинуваченого під час подальшого провадження, інші більш м`які альтернативні запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим прокурор просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечувала, просила суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді від 06.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 03.02.2021 року строк тримання під вартою продовжено до 02.04.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Зазначені прокурором у клопотанні ризики були встановлені ухвалою слідчого судді, суду та на даний час не перестали існувати.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення ОСОБА_6 може переховуватися від суду.

Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих тяжких злочинів, офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має тісних соціальних зв`язків, отже може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Разом з цим, суд враховує, що на теперішній час свідки по кримінальному провадженню не допитані, при цьому ОСОБА_8 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного впливу на свідків, з метою зміни їх показів.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення гарантування його присутності під час подальшого провадження, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу суд, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Посилання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою з врахуванням стану здоров`я обвинуваченого та того, що ризики, на які посилається прокурор, є мінімальними, суд вважає не обґрунтованим.

Щодо посилань захисника ОСОБА_7 на мінімальність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд відхиляє такі посилання, оскільки зазначені прокурором у клопотанні ризики були встановлені ухвалою слідчого судді, суду та на даний час не перестали існувати.

Враховуючи викладене, заявлене клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт чи інший більш м`який запобіжний захід, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.314-317, главою 18 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора в кримінальному провадженні № 0000922 про продовження ОСОБА_6 обвинуваченому за ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України продовжити до 26.05 2021 року.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3