Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2493/19
Провадження № 1-кп/553/37/2021
У Х В А Л А
Іменем України

26.02.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запробіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт в рамках кримінального провадження № 0000097 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2019 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави надійшло кримінальне провадження № 0001109 від 31.08.2017 р. відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України.
Так, 02 березня 2020 року до суду надійшло кримінальне провадження № 0000097 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України.
Згідно ухвали суду від 04 травня 2020 року дані кримінальні провадженння були об`єднані в одне провадження.
Відповідно до ухвали суду від 30 березня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 змінено захід забезпечення кримінального провадження з домашнього арешту на тримання під вартою, з внесенням застави до 28 травня 2020 року.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., посилаючись на те, що прокурором в ході тривалого судового розгляду кримінального провадження доказів, що обвинувачений може уникнути покарання шляхом втечі, як до обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, такі в умовах установи виконання покарання стороною обвинувачення не надано.
Поряд з цим, в обґрунтування вказаного клопотання заявником вказувалось про те, що ризик знищення, або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження не існує, так як речові докази по провадженню слідчим вилучено, оглянуто та приєднано до матеріалів кримінального провадження, які знаходяться у сторони обвинувачення.
Фактичних доказів перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином стороною обвинувачення не надано.
При цьому, захисником в обгрунтування даного клопотання вказувалось про те, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 не вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 впливав чи схиляв його до дачі неправдивих показань, як і інші допитані в судовому засіданні свідки також не вказали на будь-який вплив на них обвинуваченим.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та наполягав на його задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання щодо зміни заходу забезпечення кримінального провадження з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що захисником не доведено відсутності ризиків, які були підставою для зміни заходу забезпечення кримінального провадження саме з домашнього арешту та тримання під вартою, оскільки саме вчинення інших кримінальних правопорушень в період дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту істало підставою для зміни щапобіжного заходу останньому
Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятоюстатті 176 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває під вартою по даному кримінальному провадженню з 30 березня 2020 року.
Обвинувачений має постійне місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 , даний будинок належать на праві власності ОСОБА_7 ..
Суд також враховує, що станом на дату звернення до суду з вказаним клопотанням відомості про нові ризики, які свідчили про необхідність тримання під вартою обвинуваченого суду не надано.
Крім того, свідок допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 не вказав наособу обвинуваченого, як особу, котра здавала на пункт прийому металобрухту з могильних пам`ятників, що в свою чергу може вказувати на незаконне перебування під вартою особи обвинуваченого до встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
З рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року вказано, наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення.
У п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також у вищевказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Даний запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків по кримінальному провадженню.
Як визначено в ст.181, ч. 3 ст.196 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.
Зважаючи на вказані вище обставини та у відповідності до процесуальних норм, які регулюються порядок зміни заходу забезпечення кримінального провадження , суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 314, 315, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вигляді тримання підвартою змінити на домашній арешт терміном на 60 (шістдесят) діб, до 26 квітня 2021 року, включно, без використання електронних засобів контролю , негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв..

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Відділенні поліції № 1 Полтавського районного управлінння поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, який повинен негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1