Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/583/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000376 від 09.08.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Словечне Овруцького району, зареєстрованого в с. Словечне, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ДП «Словечанське лісове господарство», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2020 року близько 20 години 30 хвилин в АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі «Овруч-Словечне» в напрямку с. Словечне Словечанської ОТГ Коростенського району, в порушення вимог пункту Правил дорожнього руху України 12.3, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не врахував дорожню обстановку, чим здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 2016 р.н., який перебігав проїзну частину з права наліво, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми; забійної рани правої тім`яної ділянки голови, забою головного мозку середнього ступеня важкості, гострої епідуральної пластинчатої гематоми правої тім`яної ділянки, лінійного перелому правої тім`яної кістки; садна на правому колінному суглобі, правому передпліччі та кисті; закритого перелому в середній третині лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які (тілесні ушкодження) за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.3 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, тобто отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, показав суду, що 20 серпня 2020 року ввечері він їхав з м. Овруч автомобілем «Форд Транзит». Коли їхав у с. Слобода Шоломківська, швидкість була близько 50 км/год, бачив справа лавочку біля узбіччя, на якій сидів хлопчик. Раптом хлопчик вискочив на дорогу. Він відразу загальмував і взяв вправо, проте лівою стороною машини зачепив хлопчика. Він зупинився, почав телефонувати у швидку і поліцію, залишався на місці. Наступного дня приїжджав до лікарні, розмовляв з батьками хлопчика, надавав допомогу. У вчиненому кається.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 показав в судовому засіданні, що 8 серпня 2020 року ввечері він був у себе в будинку. Син був надворі з дідом. Зайшла жінка, сказала, що сина збила машина. Він вийшов на дорогу, побачив, що син лежав на узбіччі. Обвинувачений також був, викликав швидку. Повз їхала знайома із сусіднього села, вони поклали сина до неї в автомобіль і повезли назустріч швидкій. Зі слів діда він дізнався, що син хотів перебігти дорогу, дід йому дозволив. Недалеко є заокруглення дороги, видимість обмежена, тому дід не побачив автомобіля. У сина була черепно-мозкова травма, перелом ноги. Обвинувачений наступного дня приїжджав в лікарню, відшкодував 4 тисячі гривень. Не наполягає на суворому покаранні щодо обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке хоча й вчинено з необережності, але відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який характеризується позитивно, на обліку у нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи відсутність судимостей, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку законного представника малолітнього потерпілого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні становлять: 3922,80 гривень, що підтверджується довідками Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У відповідності до ч. 2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3922,80 гривень процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Речовий доказ: автомобіль марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_4 .

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1