Справа № 182/3953/21
Провадження № 1-кс/0182/781/2021
У Х В А Л А
Іменем України
20.06.2021 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000429 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, гр. України, з базовою загальною освітою (9 класів), особою з інвалідністю не являється, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.10 ч.2 ст. 115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

педагога ОСОБА_7 ,

психолога ОСОБА_8

законного представника

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.10 ч.2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0000429 за фактом вбивства неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яке було поєднане із зґвалтуванням.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2021 приблизно о 20:15 ОСОБА_5 , з метою спільного проведення вільного часу, зустрівся із раніше знайомою - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу магазину «Славутич», що розташований по вул. Княжа в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_10 пішли вдвох гуляти на територію колишнього ТОВ «Нікопольський прядильно-нитковий комбінат», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 244.

14.06.2021 приблизно о 21:00, перебуваючи на території колишнього НПНК, у ОСОБА_5 виник намір вступити в інтимний зв`язок з ОСОБА_10 , про що він повідомив останній. ОСОБА_10 відповіла ОСОБА_5 відмовою. На даному ґрунті між ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , виникла сварка.

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке було поєднане із зґвалтуванням.

Реалізуючи свій злочинний умисел 14.06.2021 приблизно о 21:00, ОСОБА_5 , знаходячись на території колишнього ТОВ «Нікопольського прядильно-нитковий комбінат», за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої та бажаючи зґвалтувати ОСОБА_11 , тримаючи в руках заздалегідь підготовлений бинт для обмотування рук під час заняття бойовими мистецтвами, притиснувши потерпілу до дерева, обмотав його (бинт) навколо шиї ОСОБА_10 для посилення задоволення під час статевого акту і почав її придушувати. Внаслідок чого потерпіла втратила свідомость, а ОСОБА_12 подолав її здатність до супротиву. Після цього, ОСОБА_5 задовольнив з потерпілою статеву пристрасть, вступивши з потерпілою у статевий контакт анальним шляхом.

У подальшому, після вчинення зґвалтування, бажаючи настання смерті ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 не менше двох ударів невстановленим предметом в область голови та залишив потерпілу у вищевказаному місці без ознак життя, з місця вчинення злочину зник.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за п.10 ч.2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із зґвалтуванням.

19 червня 2021 року ОСОБА_5 в присутності захисника, законного представника, психолога і педагога оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого п. 10 ч.2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із зґвалтуванням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив обрати стосовно неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_5 запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилався на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується показами свідків, його ж власними показами, протоколом огляду місця події, огляду трупу неповнолітньої ОСОБА_9 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, що є свідомим для нього, він може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, щоб змусити їх змінити раніше надані покази. Його родичі не можуть забезпечити його процесуальну поведінку, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тому, прокурор заперечував проти клопотання, заявленого підозрюваним і його захисником та законним представником щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 визнав обставини, викладені в оголошеній йому підозрі і повідомив суду, в присутності психолога, законного представника і захисника, обставини вчинення ним інкримінованого злочину. Так, він був знайомим з ОСОБА_13 , оскільки їх півроку тому познайомила його однокласниця ОСОБА_14 . При цьому вони рідко спілкувалися і вона йому не подобалася. 14.06.2021р. він домовився з ОСОБА_13 про зустріч для спільного спілкування. Однак зранку вона не змогла зустрітися з ним, т.я. прибиралася в будинку на прохання мами. Тому, вони домовилися про зустріч о 19 год, але він забув, т.я. в цей час зустрічався на території дитячого садку на п. «Северний» зі своєю колишньою дівчиною на ім`я ОСОБА_15 . Потім, він згадав про ОСОБА_16 і те, що домовлявся з нею зустрітися ввечері і зателефонував їй повторно. Як йому повідомили співробітники поліції це було о 20год 01 хвил. Вони зустрілися біля кафе «Сармат», де їх видно на записах із камер відеоспостереження і гуляли біля закинутої території Нікопольського прядильно-ниткового комбінату. ОСОБА_16 скаржилася йому на відносини з мамою, яка примушує її допомагати їй і встановлює обмеження щодо часу повернення з вулиці. Потім вони пройшли на територію комбінату і він запропонував ОСОБА_17 вступити у інтимний зв`язок по типу «собачій кайф», детальна інструкція про який викладена на порталі Тік-Ток. Для цього у нього при собі був бинт медичний, який він використовував раніше під час тренування боксом. Настя, зі слів підозрюваного, погодилася і вони відшукали на покинутій території комбінату зручне місце, а саме - дерево об яке можна було обпертися. Він накинув Насті бинт на шию, перебуваючи позаду неї і почав здушувати. При цьому, у разі сильного здавлювання шиї, вона повинна була постукати по дереву і він мав відпустити бинт. Вона цього не зробила, а просто втратила свідомість і обвисла. Він був дуже злий на неї, згадав недавній конфлікт, т.я. Настя збувала психотропні речовини, а саме «шмаль» і «снюс» і хотіла «перекинути на нього» це, щоб у неї не було проблем і шантажувала його тим, що вона розповість усім, що це він торгує цими речами. За кілька тижнів до цих подій, він передав на вимогу Насті 500 гривень за її мовчання. Тому, коли вона втратила свідомість і почала хрипіти це його ще більше розізлило. Тоді, він трохи відтягнув її, знайшов поліно ( палицю в діаметрі 10-15см довжиною 15-20 см) і двічі, тримаючи поліно в правій руці ударив ОСОБА_17 , яка лежала без свідомості на спині, головою на бік, один раз в щелепу і один раз в скроню. Після чого знайшов камінь, схожий на уламок від буту і кинув його їй на шию, підняв і вдруге кинув їй на скроню. Стверджує, що зробив, це бо боявся, що коли вона отямиться, то повідомить, що він з нею робив. Після чого він розкидав речі з рюкзака Насті. А саме футболку, пенал, бо намагався відшукати там наркотичні або психотропні речовини, яких не знайшов. Речі розкидав на відстані, а на землі знайшов мобільний телефон Насті, який розбив об камінь і пішов додому. Його кілька разів допитували співробітники поліції під час пошуку Насті, але він боявся зізнатися в тому, що вчинив і про зазначені події нічого не розповідав батькам і брату.

Враховуючи те, що він є неповнолітнім, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має намір вчитися в медичному коледжі, просив обрати стосовно нього домашній арешт за місцем реєстрації, де проживає разом з батьками у повній родині.

Захисник ОСОБА_6 і законний представник неповнолітнього його брат, ОСОБА_5 також заперечували проти клопотання прокурора і просили обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, можливо навіть за місцем проживання законного представника.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, законного представника, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, 19 червня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.10 ч.2 ст. 115 КК України. Оголошена підозра обґрунтована наступними доказами.

Відповідно електронного рапорту до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 15.06.2021 року о 00.43 до служби 102, надійшло повідомлення про те, що о 18.00 год. неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 пішла гуляти і не повернулась, на дзвінки по телефону не відповідає (а.п.6). Після чого, було організовано пошуки дівчинки з залученням кінолога і волонтерів.

Відповідно до протоколу огляду трупу від 19.06.2021 року, проведеного в період часу з 14.03 год. до 18.40 год., на території Ниткової фабрики, розташованої за адресою вул. Електрометалургів, 244 в м. Нікополі, виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті (а.п.19-22) Поясненнями свідка ОСОБА_18 , який вказав, що 19.06.2021 він добровільно відгукнувся допомогти в пошуках зниклої ОСОБА_13 на території колишньої ОСОБА_19 фабрики. Того ж дня, приблизно о 10.15 год. вони розпочали обходити територію у різних напрямках, кожен окремо. Коли він проходив повз закинуті склади, то почув неприємний запах зі сторони кущів, підійшовши ближче він побачив труп дівчини, про що повідомив волонтеру ОСОБА_20 і останній викликав поліцію. (а.п.32-33).

Поясненнями свідка ОСОБА_21 від 18.06.2021 р., яка зазначила, що особисто знайома з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з якими вона спілкується. 14.06.2021 приблизно о 21.10 год. вона телефонувала ОСОБА_16 , однак остання не відповідала, а 15.06.2021 р. о 06.00 год. до неї додому приїхали співробітники поліції, які повідомили що ОСОБА_17 зникла безвісти. Після цього, вона спілкувалась з ОСОБА_22 , який повідомив, що 15.06.2021 р. він гуляв з ОСОБА_16 і вони з нею заходили на території Ниткової фабрики де остання перевдягнулась, але о котрій годині це було він їй не повідомив (а.п.35-36).

Відповідно до рапорту перегляду запису з камер відеоспостереження, 14.06.2021 р. о 20год.27 хвил. ОСОБА_9 з хлопцем йдуть в напрямку колишньої Ниткової фабрики. (а.п.45-49).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 19.06.2021 р. - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок механічної асфіксії. Крім того, під час огляду трупу виявлена відкрита черепно-мозкова травма (а.п.23). При цьому, підозрюваний під час проведення слідчого експерименту, на місці вчинення злочину вказав обставини його вчинення і де були вилучені мобільний телефон потерпілої і знаряддя, якими були спричиненні тілесні ушкодження в області голови потерпілій.

З огляду на викладене, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, підозра, оголошена неповнолітньому ОСОБА_5 є обґрунтованою на початковому рівні.
Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При вирішенні питання щодо обрання неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину) проти життя особи, якою є неповнолітня дівчина - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка задовільно характеризується за місцем навчання. При цьому слідчий суддя враховує обставини вчинення злочину, які повідомив підозрюваний ОСОБА_5 суду. Так, мотивом вчинення злочину стала раптова злоба, що виникла між потерпілою та підозрюваним внаслідок вживання і розповсюдження неповнолітніми наркотичних речовин. Крім того, спосіб вчинення злочину, вказує на жорстокість і неадекватність підозрюваного в момент вчинення інкримінованого злочину. Так, будучи переконаним в тому, що дівчина перебуває без свідомості, підозрюваний завдав її удари поліном, каменем в голову, а саме в скроню, з метою позбавлення її життя і приховування вступу з нею в інтимний зв`язок. Після чого, розкидав речі потерпілої, які були у сумці, розбив мобільний телефон і спокійно повернувся додому.
Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, оскільки у разі доведеності вини, підозрюваному може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що є свідомим для нього і він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду в подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності.
У справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Стосовно ризику впливу на свідків, то він також існує, оскільки підозрюваний знайомий особисто зі свідками у кримінальному провадженні. Щодо ризику впливу на потерпілу у кримінальному провадженні він є маловірогідним, оскільки йому невідомо місце проживання її і вони навіть незнайомі.
Слідчий суддя враховує суспільний резонанс, викликаний вказаною подією. Неповнолітню дівчинку, яка проживала у повній родині, задовільно характеризується за місце навчання ( КЗ «ННВК №7»), не перебувала на обліку у лікаря нарколога і в ювенальній превенції, розшукували кілька днів волонтери з залученням кінолога. При цьому, підозрюваний, який проживає на мікрорайоні, де фактично відбувалися пошуки і, будучи неодноразово допитаним у кримінальному провадженні в якості свідка, приховував обставини вчинення ним злочину навіть від батьків і брата, що свідчить про відсутність довірительних відносин у родині і вказує про неможливість в подальшому реального контролю з боку батьків за процесуальною поведінкою підозрюваного, який є соціально адаптованою особою, розумово і фізично розвинутою. Викликає обурення мотив і спосіб позбавлення життя неповнолітньої потерпілої
ОСОБА_23 огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 і саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України на які послався прокурор і які доведені в судовому засіданні. Крім того, слідчий суддя враховує навіть можливий ризик летальності, у разі перебування підозрюваного без відповідного контролю за місцем проживання, оскільки батьки працюють і не виявили бажання поручитися за поведінку неповнолітнього сина. Суду не надано характеристики особи підозрюваного з місця останнього навчання ( СШ-6), т.я. зі слів підозрюваного, він мав намір продовжити навчання в медичному коледжі, з місця проживання, спортивних секцій, які він відвідував.
При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
На думку слідчого судді, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Слідчий суддя також зважає на те, що тримання під вартою застосовується до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_24 задовольнити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 35 днів тобто до 24 липня 2021 року включно.
Клопотання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1