Справа № 308/5270/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , про застосування щодо

громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою професійною освітою, тимчасово непрацюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, незаконно з метою збуту, придбав у невстановлений спосіб прозорий поліетиленовий пакет в якому знаходились згортки із фольги, із подрібненою речовиною зеленого кольору, рослинного походження, що зовні схожа на наркотичну засіб - «канабіс». ОСОБА_5 вказану речовину рослинного походження, схожу на наркотичну, зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , до моменту виявлення її працівниками поліції.

Так, 24.04.2021 в період часу із 18 години по 00 години 37 хв., в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет в якому знаходились згортки фольги з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб «канабіс».

Відтак, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчим в клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. На думку слідчого жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні.

З огляду на вказане, слідчий в клопотання просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків ухилення підозрюваного від слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, застосувати до такого більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, позицію підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000603 від 25 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, а тому така підтверджується зокрема протоколом обшуку житла від 24.04.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.04.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2021, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.04.2021, повідомлення про підозру від 25.04.2021.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України вручено ОСОБА_5 25.01.2021.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення існуючого знайшов своє підтвердження.

Так, за твердженням ОСОБА_5 він тимчасово не працює, що свідчить про відсутність в нього офіційних джерел до існування й породжує ризик того, що перебуваючи на волі, такий продовжить злочинну діяльність щодо збуту наркотичних засобів.

Крім того, на думку слідчого судді, під час розгляду клопотання знайшов своє підтвердження й ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, задля уникнення відповідальності за злочин, в якому підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вказаний ризик посилюється й з огляду на те, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки. Так, останній неодружений, дітей чи інших утриманців в нього немає.

Також наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на у даному кримінальному провадженні. Так, розглядуване кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, на даний час не проведено всі необхідні слідчі дії, зокрема не встановлено та не допитано свідків, які можуть дати покази щодо відомих їм обставин по вказаному кримінальному правопорушенню, а щодо вже допитаних існує ризик зміни наданих слідству свідчень, внаслідок незаконного тиску ОСОБА_5 безпосередньо на них, або їх родичів. Також, аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати на понятих, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій. Вказане створює загрозу надання ними неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Разом з цим, наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному правопорушенню іншим чином, оскільки вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження у даному кримінальному провадженні призведе до неможливості встановлення всіх обставин інкримінованого підозрюваному злочину.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією ОСОБА_5 від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії», Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів. За даними, висунутими в підозрі, ОСОБА_5 зберігав за місцем свого проживання речовину рослинного походження, ззовні схожу на наркотичну, «канабіс» в згортках фольги. Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, затверджених постановою КМУ від 06.05.2000 №770, канабіс віднесено до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого обмежено. Спосіб фасування, виявленого у ОСОБА_5 наркотику, породжує обґрунтовані припущення про те, що надалі такі підлягали збуту серед мешканців міста.

Тому, у розглядуваному випадку, привілеює суспільний інтерес, що виправдовує застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 неодружений, дітей та утриманців в нього немає, тимчасово не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотиків.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, свідчить про підставність для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_10 покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 діб.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 24 червня 2021 року.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 181600 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначено до 24 червня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1