Справа №295/67/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0001092 від 08.11.2020 стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ялинівка Червоноармійського району Житомирської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

по обвинуваченню за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.11.2020 близько 13 години 45 хвилин перебувала поблизу банкомату AT КБ «Приватбанк», який розташований в приміщенні ТЦ «Молодіжна мода», що за адресою вул. Перемоги, 3 в м. Житомирі, де в картридері вказаного банкомату виявила пластикову банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка є офіційним документом та належить ОСОБА_5 .

У цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, а саме вищевказаної банківської картки, яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого нею майна, усвідомлюючи те, що знайдена нею банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, керуючись корисливим мотивом, викрала зазначену пластикову банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишила та, заволодівши банківською карткою банку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , спричинила перешкоду у її використанні за цільовим призначенням законному володільцю ОСОБА_5 .

У подальшому, 05.11.2020 близько 19 години 40 хвилин ОСОБА_6 перебувала в магазині «Продукти-1121 » TOB «АТБ-Маркет», що за адресою: м.Житомир, вул. Перемоги, 24, де у останньої виник умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_3 , маючи при собі банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, діючи умисно, 05.11.2020 о 19 годині 45 хвилин у магазині «Продукти-1121» TOB «АТБ-Маркет», що за адресою: м.Житомир, вул. Перемоги, 24, таємно викрала належні ОСОБА_5 грошові кошти шляхом проведення через платіжний термінал з використанням цієї банківської картки транзакції на суму 269 грн 40 коп, як оплати за придбаний товар.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно з корисливих мотивів викрала чуже майно, а саме грошові кошти у розмірі 269 грн 40 коп, належні ОСОБА_5 , завдавши останній майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, 05.11.2020 близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_6 перебувала в магазині TOB «Полісся-продукт», що за адресою м. Житомир, вул. Володимирська, 3/1, де у останньої виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення грошових коштів з банківської картки AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, маючи при собі банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, діючи умисно, 05.11.2020 таємно повторно викрала грошові кошти, належні ОСОБА_5 на загальну суму 611 грн 69 коп, а саме: о 19 годині 55 хвилин у магазині TOB «Полісся-продукти», що за адресою: м.Житомир, вул.Володимирська, 3/1, шляхом проведення через платіжний термінал з використанням цієї банківської картки транзакції на суму 53 грн, як оплати за придбаний товар, та о 20 годині 05 хвилин у магазині TOB «Полісся-продукти», що за адресою: м. Житомир, вул. Володимирська, 3/1, шляхом проведення через платіжний термінал з використанням цієї банківської картки транзакції на суму 558 грн 69 коп, як оплати за придбаний товар.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно повторно з корисливих мотивів викрала чуже майно, а саме грошові кошти у розмірі 611 грн 69 коп, належні ОСОБА_5 , завдавши останній майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненими з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

30 грудня 2020 року обвинувачена ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачена визнала свою винуватість за вказаними в обвинувальному акті статтями кримінального кодексу, відшкодувала спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання: за ч.1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.1 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначили у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. Беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєному визнала повністю, щиро розкаялася, добровільно відшкодувала завданий збиток, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася сторони вважають за можливе та погоджуються на застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 ст.75КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину, підтримала угоду, укладену між нею та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні угоду підтримала та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченої не має.

Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення: передбачені ч.1 ст.357, ч.1ст.185КК України, які згідно ч.2 ст.12КК України відносяться до кримінальних проступків та за ч.2 ст.185 КК України, яке відноситься до нетяжкого злочину.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують її покарання є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинила умисні кримінальні правопорушення, що була укладена угода про примирення між обвинуваченою та потерпілою. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватої суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статтей за якими вона визнається винуватою у виді обмеження волі.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Запобіжний захід не обирався. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 30 грудня 2020 року по кримінальному провадженню №0001092 від 08.11.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі;

за ч.1 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі;

за ч.2 ст.185 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 1(один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: 4 оптичних диски з відеозаписами з камер відео спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження; куртку світло-бежеву, штани світло-бежевого кольору, кросівки рожевого кольору 39 розміру залишити ОСОБА_3 .

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду:

обвинуваченою виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1