ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

12 травня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року за №0000038 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

11.05.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року за № 0000038 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, яке було підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 та в якому захисник просила повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. Клопотання захисника обґрунтоване тим, що в обвинувальному акті наявна суперечність обставин вчинення злочину, відсутній виклад усіх обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки на її думку у викладі фактичних обставин та у формуванні висунутого ОСОБА_5 обвинувачення не зазначено кому він збував наркотичні засоби та за яку суму грошових коштів. Крім того зазначила, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування при посиланні на докази не зазначені аркуші справи, відсутні дані про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про закінчення досудового розслідування, невірно зазначено час ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, в обвинувальному акті зазначено, що він складений 21.04.2021 року та затверджений 22.04.2021 року, тоді як підозрюваний та його захисник ознайомились з матеріалами досудового розслідування 27.04.2021 року.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту, та зазначив, що в даному кримінальному проваджені можливо призначити судовий розгляд, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Крім того, прокурором подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 під час досудового розслідування не зникли та існувати не перестали, просила визначити розмір застави, як альтернативного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_5 вже фактично позбавлений волі за вироком суду.

Потерпілі будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. При цьому, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали до суду заяви в яких просили проводити підготовче та подальші судові засіданні без їх участі.

Суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілих.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акту є недопустимим.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Оцінюючи доводи захисника про те, що підставами для повернення обвинувального акту прокурору є відсутність у формулюванні обвинувачення вчинення ОСОБА_5 , інкримінованих правопорушень, суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що прокурор як сторона у кримінальному провадженні є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом і суд, не справі змушувати прокурора викладати обвинувачення, яке визнано ним доведеним тим чи іншим чином. В такому разі б суд замість перевірки даних обвинувального акту щодо ОСОБА_5 на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, вдався б до аналізу та оцінки змісту обвинувального акту, правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , співставлення обставин інкримінованих останньому кримінальних правопорушень з іншими обставинами, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання, тобто вдався б до вирішення питань, які приймаються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, чим фактично вийшов би за межі передбачених законом повноважень, які суд може здійснювати у підготовчому судовому засіданні. За переконанням суду, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_5 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містять формулювання обвинувачення стосовно кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_5 . Недоліки, зазначені обвинуваченим та його захистом при складенні реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Інші доводи клопотання також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

За таких підстав, клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків є таким, що задоволенню не підлягає.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе закінчити підготовче судове провадження та призначити судовий розгляд.

Також, суд враховує, що учасниками судового провадження не заявлялось клопотань щодо необхідності складання досудової доповіді, у зв`язку з чим суд вважає за можливе не постановляти рішення про зобов`язання представника персоналу органу пробації складання досудової доповіді у даному кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що наявні та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року за № 0000038 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси 09.04.2021 року, ОСОБА_5 , за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 25 серпня 2020 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців та застосовано до нього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Судом встановлено, що підстави та ризики, на підставі яких обирався раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , на даний час не відпали, однак, враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком від 09.04.2021 року має процесуальний статус засудженої особи, якій призначене покарання у виді позбавлення волі, та є таким, що на даний час повинен бути етапований для реального відбуття покарання, мета застосування запобіжного заходу, як забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме через застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вже реалізована через покарання, яке призначене ОСОБА_5 у виді позбавлення волі.

Таким чином суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.314-316, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити .

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року за № 0000038 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.185 КК України, у відкритому судовому засіданні у залі №106 Приморського районного суду м. Одеси за адресою : м. Одеса, вул. Балківська, 33 на 12:30 год. 21 травня 2021 року.

Судовий розгляд здійснювати одноособово.

Забезпечення явки свідків кримінального провадження покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 17 травня 2021 року о 09:30 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

12.05.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/8008/21
Номер провадження № 1-кп/ 522/1832/21
Головуючий суддя ОСОБА_1