У Х В А Л А

22.06.2021 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2021 року по справі №308/3632/21.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Ужгород, вул.Тельмана навпроти будинку «1Б» з автомобіля було вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 та мобільний телефон марки IPhone 12. Надалі постановою від 29.03.2021 вказані речі були визнані речовими доказами. Оскільки на даний час потреби у подальшому утриманні зазначеного майна під арештом не має та жодної доказової бази у кримінальному провадженні зазначене майно не несе, просить скасувати арешт на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2021 року по справі №308/3632/21 у кримінальному провадженні №0000100 від 23.03.2021 на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 та мобільний телефон марки IPhone 12 та зобов`язати слідчого повернути речі їх власнику ОСОБА_4 .
Слідчий в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, подав до суду заяву про проведення розгляду клопотання без його участі.
Адвокат ОСОБА_3 таокж подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У частині 1 статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.03.2021 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУГП в Закарпатській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

31.03.2021 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні № 000100 від 23.03.2021 було постановлено ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 Серії НОМЕР_1 та мобільний телефон марки IPhone 12.
Положеннями ч.1 та ч.4 ст.174 КПК України визначено, що клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Частина 6 статті 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з матеріалів справи на даний час необхідність в арешті майна, а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 Серії НОМЕР_1 та мобільний телефон марки IPhone 12- відпала. Доказів зворотнього стороною кримінального провадження слідчим (прокурором) не надано.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу змагальності сторін, слідчий суддя вважає, що на цей час завдання та мета застосування арешту майна досягнуті, жодних відомостей про необхідність проведення певних слідчих дій з вказаним у клопотанні належним ОСОБА_4 майном не надано, тому таке втручання у здійснення права власності особи вже не відповідає потребам досудового розслідування, у зв`язку з чим відпала потреба у подальшому застосуванні обмеження права власності на майно у вигляді арешту на таке майно.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Згідно статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.

Керуючись ст. ст.167, 170,174 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 31.03.2021 (справа №308/3632/21) у кримінальному провадженні № 000100 від 23.03.2021, а саме на:посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 Серії НОМЕР_1 та мобільний телефон марки IPhone 12.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1