Справа №295/1709/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)»,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_3 ,
представника ДУ «ЖУВП (№8)»
встановив:

Захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить звільнити ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання. Своє клопотання мотивувала тим, що засуджений вину за вироком визнав, не працює, оскільки в установі відсутня робота, займається благоустроєм установи, одружився, має малолітню дитину та став на шлях виправлення.
Засуджений у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, подав заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав наведених у ньому, додатково пояснила, що писала засудженому заяву про працевлаштування, яку він мав подати адміністрації установи, однак він до цього часу не працевлаштований, хоча займається роботами з благоустрою установи.

Представник ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» в судовому засіданні пояснив, що клопотання захисника не підтримує, оскільки засуджений не працює, благоустроєм установи не займається, на шлях виправлення не став.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений скоїв особливо тяжкий злочин, заохочень не має, мав стягнення, які хоча і погашені, але характеризують засудженого, тому з врахуванням зазначеного неможливо прийти до висновку про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали судової справи, особової справи засудженого, заслухавши учасників процесу, суд прийшов до таких висновків.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 29.04.2010 зміненим Ухвалою Верховного Суду України від 21.04.2011 ОСОБА_4 засуджено за ст. 115 ч.2 пп.1,12, ст. 194 ч.2, 70 ч.1 КК України на 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2016 зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.08.2009 по 21.04.2011.

Початок строку відбування покарання: 06.08.2009, кінець строку: 21.11.2022.

З 15.06.2011засуджений відбуває покарання в державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», де характеризується як такий, що не став на шлях виправлення. За час відбування покарання заохочень не мав, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності. На виробництві установи не працевлаштований з причин небажання працювати. Доводи захисника про його бажання працювати та приймання участі в благоустрої установи не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але належні висновки робить не завжди своєчасно. Приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу бажання не виявив.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи, що засуджений хоча вину у скоєному злочині визнає, однак за час відбування покарання характеризувався посередньою, заохочень не мав, тричі порушував дисципліну, не працює, а тому суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1