Справа№ 953/4202/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000020 від 08.02.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Харків, неодружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

22.01.2021 року, приблизно о 23:55, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, завдав один удар кулаком правої руки в ділянку лівої вилиці ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №09-183/2021 від 09.02.2021, потерпілій ОСОБА_4 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синець в ділянці лівої вилиці. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар-стиснення, що відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у спричиненні легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 , згідно її заяви згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за ч.1 ст. 125 КК України повністю доведена.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, не одружений, не працевлаштований, проживає та зареєстрований в м. Харкові, де характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, є інвалідом 3 групи. Перебуває на обліку в міському психоневрологічному диспансері № 3 з 1984 року з діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно-вольвомии порушеннями, остане звернення в 2012 році.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №110 від 02.03.2021 року ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі легкої розумової відсталості та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, відповідно до свого психічного стану може керувати діями та усвідомлювати свої дії. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 виявляв ознаки вищевказаних хронічних розладів а перебував у стані неускладненої алкогольної інтоксікації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Н:а теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Керуючись ст.ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1