Справа № 559/1632/21
Провадження № 1-кс/559/281/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2021 р. м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненськой області ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000248 від 13.07.2021 року, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваногоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

встановив:
старший слідчий СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваному в виді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спланували та здійснили підготовку до незаконного заволодіння майном ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Досудовим слідством встановлено, що 10.07.2021, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 на інтернет-сайті «OLX» знайшли оголошення по продажу сітки фасадної Valmiera 160g/m2 Вальмієра Латвія Вертекс, опубліковане за ID: 701482171. Після чого, зв`язавшись із ОСОБА_10 по мобільному телефону (який було зазначено в оголошенні), замовили доставку сітки фасадної Valmiera 160g/m2 Вальмієра Латвія Вертекс в кількості 70 рулонів до автомобільної заправки «WOG», що знаходиться в м. Дубно по вул. Комунальна, 2а, Рівненської області. Продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння майном, 13.07.2021, близько 15:45 год, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали до автомобільної заправки «WOG», що знаходиться в м. Дубно по вул. Комунальна, 2а, Рівненської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сказали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проїхати в напрямку сміттєзвалища, що знаходиться в м. Дубно по вул. Комунальна, Рівненської області. Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхали в напрямку сміттєзвалища по грунтовій дорозі, їм на зустріч вийшов ОСОБА_8 , який зупинив автомобіль та в подальшому сів до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після чого, коли ОСОБА_10 продовжив рух до місця, яке вказав ОСОБА_8 , останній в цей час дістав предмет, який зовні схожий на пістолет та став погрожувати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 фізичною розправою та став вимагати грошові кошти. В подальшому, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_10 зупинився, до даного автомобіля підійшов ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , погрожуючи предметом, який зовні схожий на пістолет, застосовуючи до них насильство, яке виразилось у нанесенні численних ударів, зв`язали кабелем руки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого заволоділи майном, а саме грошовими коштами в сумі 110 000 польських злотих (що відповідно до курсу НБУ станом на 13.07.2021, становить 781 000 гривень), грошовими коштами в сумі 80 100 гривень, банківськими картками, мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 8 Pro». В подальшому, взявши вище вказане майно, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залишивши ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зв`язаними в автомобілі, сіли в автомобіль марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований поруч під керуванням ОСОБА_5 , та поїхали в напрямку м. Рівне, таким чином перевівши викрадене майно у своє протиправне володіння.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказує забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи досудове розслідування чи судових розгляд даного кримінального провадження. Крім того, було встановлено, що ОСОБА_5 під час затримання намагався втекти від працівників поліції, що підтверджується показами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а отже уникнути кримінальної відповідальності таким чином переховуючись від органу досудового розслідування. Також незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства та застосуванням предмета, який зовні схожий на пістолет відносно потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а отже, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на потерпілих з метою зміни ними показів у якості потерпілих, при їх допиті судом першої інстанції, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_5 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зможе впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою зміни ними показів, розроблення версій, щоб уникнути кримінальної відповідальності. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 був неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, відбував реальну міру покарання в місцях позбавлення волі, звідки був звільнений 20.09.2019. Про те, в той час, коли судимість не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин, пов`язаний із розбійним нападом, предметом якого були грошові кошти у особливо великих розмірах. Вище викладене може свідчити про те, що ОСОБА_5 являється суспільно-небезпечною собою, та потребує ізоляції від суспільства, а тому, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим заподіявши потерпілим майнової шкоди.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, якого підтримав слідчий, просив задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб без застосування застави.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо вказаного клопотання, вказавши, що взагалі не має ніякого відношення до даного кримінального правопорушення.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо заявленого клопотання, мотивуючи відсутністю будь-якої обґрунтованості самої підозри, яка ґрунтується лише на припущеннях слідства, відсутністю обґрунтованих ризиків та невірною кваліфікацією інкримінованого діяння, подавши письмово таке заперечення.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Встановлено, що Дубенським РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000248 від 13.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про що до ЄРДР внесено відповідну інформацію (а.с. 5-6).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.07.2021, ОСОБА_5 фактично затриманий 13.07.2021 о 20 годині 30 хвилин (а.с. 26-28).

14.07.2021 старшим слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 , в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_5 , яке йому вручене в цей же день (а.с. 31-32).

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст. 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Про обґрунтованість підозри свідчать: протокол огляду місця події від 13.07.2021 (а.с. 8-9); протоколи допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 20-21, 22-23), в яких зокрема вказано про виявлення особи спільника ОСОБА_5 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.07.2021, які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека інкримінованого злочину.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 68 КК України карається позбавленням волі на строк від 8 до 15 років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Таким чином, на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, слідчий суддя бере до уваги те, що у підозрюваного відсутнє офіційне місце роботи або навчання, утриманців він не має, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів.

При цьому додані захисником пояснення ОСОБА_14 суд не бере до уваги з підстав відсутності будь-яких належних підтверджень дійного проживання останньої по сусідству із ОСОБА_5 , як і відсутні будь-які підтвердження проживання ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , а подана копія договору від 01.07.2021 безкоштовного користування нерухомим майном ОСОБА_5 у судовому засіданні підтверджена лише після ствердного помаху головою його захисника, за що останньому слідчим суддею було зроблено зауваження. При цьому щодо уточнюючих питань по такому договору, то ОСОБА_5 відповів що не пам`ятає, при цьому ориганалу такого договору суду надано не було.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність слідчого у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах клопотання відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя погоджується з думкою прокурора щодо необхідності застосування зазначеного в клопотанні запобіжного заходу, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Суд зазначає, що здійснення кваліфікації правопорушення перебуває у повноваженнях слідчого, який на даний час кваліфікував дане діяння за ч. 4 ст. 187 КК України та уповноважений на її зміну за встановлення підстав, а відтак доводи захисника щодо невірної кваліфікації є неспроможними.

Крім того, відповідно до вимог ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, беручі до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання обвинуваченого - з моменту затримання.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя

ухвалив:
клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненськой області ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000248 від 13.07.2021 року, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України -задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з моменту затримання 20:30 год 13 липня 2021 року до 20:30 год 10 вересня 2021 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000248.
Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1