Справа № 382/219/20 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1628/2021 Суддя - доповідач в II-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000068 від 07.02.2020за апеляційною скаргою прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області на вирок Яготинського районного суду Київської області від 16 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Яготинського районного суду Київської області від 16 грудня 2020 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кононівка Драбівського району Черкаської області, із середньою освітою, працюючого водієм-навантажувача ТОВ «Розподільчий центр плюс», розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2005 року народження, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України визнається таким, що немає судимості,
засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 ,06 лютого 2020 року, близько 08 години 49 хвилин, перебуваючи у торговому залі магазину «Ева», що розташований за адресою: Київська область, місто Яготин, вулиця Вокзальна, 16 А, з метою незаконного збагачення, здійснив крадіжку флакону туалетної води, вартістю 262 гривні 50 копійок, чим завдав ТОВ «РУШ» майнової шкоди у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі прокурора вказано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав на те, що на момент події, діяла редакція ч.1 ст.185 КК України санкція якої передбачала покарання у виді штрафу у розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Залишивши поза увагою дану обставину, суддя місцевого суду ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 призначив останньому покарання за ч.1 ст.185 КК України, у редакції Закону від 22.11.2018, яка набрала чинності 01.07.2020, санкція якої передбачала покарання у виді штрафу у розмірі від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Та обставина, що вказані зміни до санкції ч.1 ст.185 КК України були внесені після вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, які фактично посилили кримінальну відповідальність за поставлене у вину ОСОБА_7 діяння, на думку прокурора, з огляду на положення ч.2 ст.5 КК України підлягала застосуванню саме санкція ч.1 ст.185 КК України у попередній редакції Закону. Просив вирок змінити в частині призначення покарання. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.185 КК України, в редакції Закону від 15.04.2008, зі змінами, внесеними Законом від 04.06.2009, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Висновки суду першої інстанції в частині доведеності події кримінального правопорушення, обставин його вчинення, вини обвинуваченого у його вчиненні та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оспорюються. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає. У зв`язку із цим вирок у наведеній вище частині колегією суддів не перевірявся.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони є слушними.

За змістом ч.1 і ч.2 ст. 65 КК України покарання призначається судом у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд визнав ОСОБА_7 винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначив йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено 06.02.2020 року. На той час ст. 185 КК України діяла в редакції закону №1449 від 04.06.2009 року, відповідно до якої санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачала покарання у виді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року №2617, який набрав чинності 01.07.2020 року, було змінено санкцію ч.1 ст. 185 КК України, а саме санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або інщим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, із урахуванням положень ст.4 і ст. 5 КК України до обвинуваченого повинні застосовуватись положення ч.1 ст. 185 КК України в редакції закону від 04.06.2009 року, оскільки законом від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, погіршувалось становище обвинуваченого, а тому цей закон не має зворотної сили і не поширювався на обвинуваченого.

Враховуючи викладене, вирок Яготинського районного суду Київської області від 16 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання підлягає зміні, а покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України пом`якшенню до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Саме вказаний розмір покарання, на думку колегії суддів, буде відповідати тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети покарання, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 16 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині покарання змінити.
Пом`якшити ОСОБА_7 покарання, призначенеза ч.1 ст.185 КК України, в редакції Закону від 04.06.2009, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок Яготинського районного суду Київської області від 16 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4