Справа № 439/1438/15-к
Провадження № 1-кс/445/308/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001340 від 03.07.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
в с т а н о в и в :
захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся із заявою про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001340 від 03.07.2015 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Заяву мотивує тим, що дії судді ОСОБА_5 при розгляді даного кримінального провадження викликають сумніви у її неупередженості. Так, вказує на те, що ним та його підзахисним в ході підготовчого судового засідання було подано ряд клопотань, які головуюча суддя не розглядала у день їх подання, а оголошувала перерву, хоча підстав для цього не було, у зв`язку з чим він вважає, що такі дії судді ОСОБА_5 сприяють затягуванню розгляду кримінального провадження, що порушує право ОСОБА_3 на розгляд провадження відносно нього в межах розумних строків. Подані ним клопотання та клопотання його підзахисного розглядались суддею ОСОБА_5 не у порядку надходження. Захисник також зазначає, що суддею ОСОБА_5 не вмотивовуються судові рішення, прийняті з виходом до нарадчої кімнати, такі рішення містять суперечливі відомості, які не відповідають змісту заявлених клопотань. Окрім того, вказує, що незважаючи на те, що у підготовчому засіданні 27.05.2021 року було оголошено перерву для надання сторонні захисту часу для підготовки заяви про відвід судді, було призначено судове засідання на 02.06.2021 року на 11 год. 30 хв., чим порушено право обвинуваченого на розгляд справи повноважним судом. Також зазначає, що суддею ОСОБА_5 дата та час підготовчого засідання систематично визначалися без узгодження із стороною захисту.

В судовому засіданні адвокат та обвинувачений заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримали.

Прокурор в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд заяви про відвід проводити у його відсутності, у задоволенні заяви про відвід відмовити, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , оглянувши матеріали справи, заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта»).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною».

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Щодо аргументів заявника про те, що головуючою суддею ОСОБА_5 не розглядались клопотання сторони захисту у підготовчому судовому засіданні у день їх подання до суду, а також не в порядку їх надходження, суд знаходить такі частково доведеними.

Однак, відповідно до ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Таким чином, послідовність, порядок здійснення процесуальних дій визначається головуючим суддею і здійснення таких на розсуд головуючого не може свідчити про його упередженість.

З приводу доводів захисника про те, що головуючою суддею ОСОБА_5 призначалися судові засіданні без узгодження із стороною захисту і в дати та час у які захисник просив не призначати судові засідання, у зв`язку із зайнятістю в інших процесах, суд зазначає, що такі факти дійсно мали місце.

Проте, із журналів судових засідань вбачається, що у вказані дні підготовче судове засідання відкладалося, у зв`язку з неявкою захисника, тобто обвинуваченому забезпечувалося право на захист. Водночас, зважаючи на неодноразові клопотання сторони захисту про відкладення підготовчого судового засідання, такі дії судді ОСОБА_5 не можуть свідчити про її намір затягнути судовий процес.

Щодо призначення судового засідання після оголошення перерви, для підготовки заяви про відвід, суд звертає увагу, що згідно матеріалів кримінального провадження, таке засідання було призначено для розгляду заяви про роз`яснення ухвали, яка за приписами ст. 380 КПК України повинна бути розглянута впродовж десяти днів.

Аргументи сторони захисту про невмотивованість рішень прийнятих суддею ОСОБА_5 суд не оцінює та не приймає до уваги, оскільки суддя позбавлений права здійснювати перевірку та давати оцінку процесуальним діям (рішенням) головуючої по справі, які нею здійснені під час розгляду кримінального провадження.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Отже, наведені стороною захисту обставини в заяві про відвід обставини не можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_5 , атому суддя приходить до переконання про її безпідставність.

Керуючись ст.ст. 75, 75, 80, 81 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :
у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001340 від 03.07.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 368 КК України- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1