ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/165/21 Справа № 703/381/21 Категорія: ст.ст.181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2021 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Дію запобіжного заходу визначено впродовж 2 місяців, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування; з покладенням обов`язків: не відлучатися з місця свого постійного проживання по АДРЕСА_2 в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави; не змінювати вказане місце проживання без повідомлення прокурора, суду чи слідчого; прибувати до слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, прокурора чи суду за першою вимогою; утриматися від спілкування із свідками,

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000057 від 31.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Клопотання погоджено прокурором Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30 січня 2021 року до СПД №1 ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області звернувся ОСОБА_9 із заявою про те, що житель м. Городище Черкаської області за місцем свого проживання зберігає наркотичні засоби.

Відомості про дану подію 31.01.2021 року внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та розпочато досудове розслідування.

28 лютого 2021 року в період часу із 11 год. 30 хв. по 14 год. 39 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 04.02.2021 року виявлено та вилучено полімерні пакети із подрібненою, пофасованою речовиною рослинного походження, а також банки, пластикові ємкості, пакети із вмістом речовини рослинного походження зовні схожої на рослини коноплі. Окрім цього виявлено електронні ваги та залишки речовини рослинного походження. Виявлені речі, належним чином було упаковано та вилучено до СПД №1 відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Враховуючи той факт, що за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено великий об`єм пофасованої речовини рослинного походження, зовні схожої на коноплю, 28.02.2021 року змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.309 КК України на ч.1 ст.307 КК України та визначено підслідність кримінального провадження за слідчим відділенням відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

28 лютого 2021 року о 15 год. 10 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

01 березня 2021 року враховуючи висновок експерта №СЕ-19/124-21/2598- НЗПРАП від 01.03.2021 року, відповідно до якого вилучена за місцем проживання ОСОБА_7 , речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, в рамках вказаного кримінального провадження змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення із ч.1 ст.307 КК України на ч.2 ст.307 КК України.

01 березня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 березня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Дію запобіжного заходу визначено впродовж 2 місяців, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування; з покладенням обов`язків: не відлучатися з місця свого постійного проживання по АДРЕСА_2 в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави; не змінювати вказане місце проживання без повідомлення прокурора, суду чи слідчого; прибувати до слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, прокурора чи суду за першою вимогою; утриматися від спілкування із свідками.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2021року. Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою з підстави невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор вказує, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , необхідно враховувати: наявність обґрунтованої підозри та доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років; особу підозрюваного та відсутність у нього офіційного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Таким чином, прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього законом процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу з мотивів в ній наведених.

Підозрюваний, вказавши, що буде самостійно захищати свої інтереси, просив відхилити апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, думку підозрюваного, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вбачає, що слідчий у клопотанні та прокурор в засіданні не наводять достатніх обставин та не надали доказів, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, стороною обвинувачення не наведені об`єктивні дані, які б свідчили, що підозрюваний ухиляється від слідства, незаконно впливатиме на свідків, які на момент прийняття рішення вже допитані, та може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на що є посилання у апеляційній скарзі прокурора, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

За таких обставин, суд з метою запобігання ризиків і забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків обґрунтовано дійшов висновку про достатність обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період часу з 21 год. до 07 год. строком на два місяці, з покладенням на останнього відповідних, вказаних в ухвалі, обов`язків, у зв`язку з чим доводи прокурора з цих питань колегія суддів вважає безпідставними.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що термін дії оскаржуваної ухвали слідчого судді закінчився і підозрюваний з моменту обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт покладені на нього обов`язки не порушував, з`являється на виклики до слідчого і суду.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема. Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого та застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 березня 2021 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21.00 год. до 07.00 год. строком на 2 місяці, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді