Справа № 953/4380/21
н/п 1-кс/953/2885/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судовий засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 , по матеріалам об`єднаного кримінального провадження ЄРДР №0000038 від 16 січня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.353, ч.1,2 ст.190, ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
26.03.2021 до суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 , по матеріалам об`єднаного кримінального провадження ЄРДР №0000038 від 16 січня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000038, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 16 січня 2021 року, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.353, ч. 1,2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 на протязі тривалого часу, займався заволодінням грошових коштів громадян шахрайським шляхом.

Так, ОСОБА_6 в 12 лютого та 25 лютого 2021 року діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи на меті самовільне привласнення владних повноважень та звання службової особи, з метою полегшення заволодіння чужим майно шляхом обману заволодів грошовими коштами громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 5000 грн та 100 доларів США відповідно, за не застосуванням до останніх юридичної відповідальності. Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України, тобто самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, пов`язане з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.

Окрім того, 25.03.2021 продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знову здійснив присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, пов`язане з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу та зупинив потерпілого ОСОБА_9 для пред`явлення останньому документів, що посвідчують його особу. ОСОБА_9 будучи впевнений, що ОСОБА_6 є співробітником поліції, та його вимоги є законними дістав із внутрішньої кишені своєї куртки фотокопію паспорта громадянина України, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень та 100 доларів США. ОСОБА_6 став роз`яснювати останньому начебто вимоги Наказу №623 КУАП від 16.08.2017 про те, що на кожну одиницю валюти повинен бути чек, а у противному випадку ним буде складено протокол відносно останнього, з штрафом на суму 17 200 гривень та неможливість покинути територію України протягом 3-х років», що не відповідає дійсності, оскільки названого нормативного акту не існує, висунув ОСОБА_9 вимогу передати йому грошові кошти, щоб не складати на нього протокол.

ОСОБА_9 , поставивши під сумнів вимоги та особистість ОСОБА_6 не виявив бажання на добровільну передачу грошових коштів останньому. Так, ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_9 не сприймає його вимоги як законні, вирішив відкрито заволодіти грошовими коштами ОСОБА_9 , та діючи повторно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вихопив з рук останнього грошові кошти в сумі 3000 гривень та 100 доларів США, та усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, утримуючи при собі викрадені гроші, почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення, вчинивши таким чином суспільно небезпечне діяння кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України, тобто самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, пов`язане з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.

Крім того, ОСОБА_6 25.03.2021 приблизно о 10:40 год., перебуваючи поблизу ресторану «Макдоналдс», розташованого за адресою: м.Харків, вул.Полтавський шлях 58/1, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи на меті самовільне привласнення владних повноважень та звання службової особи, з метою полегшення заволодіння чужим майно шляхом обману, підійшов до гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та представив себе представником поліції, насправді таким не являючись. При цьому ОСОБА_6 продемонстрував ОСОБА_9 розгорнутий гаманець зі своєю фотокарткою, видаючи його за службове посвідчення працівника поліції, та не надавши ОСОБА_9 можливості ознайомитись з його змістом, сховав його до карману одягненої на нього куртки, таким чином, самовільно присвоївши собі владні повноваження.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , попросив ОСОБА_9 пред`явити документи, що посвідчують його особу. ОСОБА_9 будучи впевнений, що ОСОБА_6 є співробітником поліції, та його вимоги є законними дістав із внутрішньої кишені своєї куртки фотокопію паспорта громадянина України, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень та 100 доларів США.

В подальшому ОСОБА_6 , став з`ясовувати у потерпілого його походження наявних при ньому грошових коштів, розуміючи протиправність своєї поведінки, та бажаючи діяти саме таким чином, розуміючи що ОСОБА_9 сприймає його як працівника поліції.

ОСОБА_6 став роз`яснювати останньому начебто вимоги Наказу №623 КУАП від 16.08.2017 про те, що на кожну одиницю валюти повинен бути чек, а у противному випадку ним буде складено протокол відносно останнього, з штрафом на суму 17 200 гривень та неможливість покинути територію України протягом 3-х років», що не відповідає дійсності, оскільки названого нормативного акту не існує, висунув ОСОБА_9 вимогу передати йому грошові кошти, щоб не складати на нього протокол.

ОСОБА_9 поставивши під сумнів вимоги та особистість ОСОБА_6 не виявив бажання на добровільну передачу грошових коштів останньому. Так, ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_9 вже не сприймає його вимоги як законні, вирішив відкрито заволодіти грошовими коштами ОСОБА_9 , та діючи повторно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вихопив з рук останнього грошові кошти в сумі 3000 гривень та 100 доларів США, та усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, утримуючи при собі викрадені гроші, почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення, але був затриманий працівниками поліції безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 353, ч.1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.
Фактично ОСОБА_6 затриманий 25.03.2021, о «10» годині «50» хвилин, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого заволодіння грошових коштів в розмірі 3000 грн та 100 доларів США та привласнення владних повноважень, суспільно небезпечних діянь, пов`язане з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.

25.03.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.353, ч.1,2 ст.190, ч. 2 ст. 186 КК України.

25.03.2021 під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_6 , відмовився давати покази стосовно кримінальних правопорушень в порядку ст. 63 Конституції України.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри за ч.2 ст.353, ч.1,2 ст.190, ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами НСРД від 17.02.2021, передбачених ст. 263 КПК України- зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж ОСОБА_6 , в яких встановлено факти, що свідчать про причетність останніх до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень. В ході бесід останній оговорює підготовку та вчинення кримінальних правопорушень по заволодінню шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілих; протоколами НСРД від 17.02.2021 та 01.03.2021, передбачених ст. 260 КПК України- аудіо, відеоконтроль особи ОСОБА_6 в яких встановлено факти, що свідчать про причетність останнього до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень. В ході розмов останній здійснює вчинення кримінальних правопорушень по заволодінню шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілих; протоколами впізнання особи за фотознімками потерпілим ОСОБА_7 ОСОБА_6 , від 08.03.2021 потерпілим ОСОБА_8 ОСОБА_6 від 08.03.2021, потерпілим ОСОБА_9 ОСОБА_6 від 25.03.2021; протоколами допиту потерпілих: ОСОБА_7 від 12.02.2021, ОСОБА_8 від 04.03.2021, ОСОБА_9 від 25.03.2021 якими встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень відносно останніх; протоколом ОМП від 25.03.2021; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 від 11.03.2021, ОСОБА_11 від 26.05.2021; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 25.03.21.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.
Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.353, ч.1,2 ст.190, ч. 2 ст. 186 КК та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.
Підозрюваний під час розгляду клопотання зазначив, що він таксує і можливо щось і було, однак не всі факти, викладені у клопотанні щодо підозри відповідають дійсності, оскільки не було його дій за ч.2 ст. 186 КК України. Просив врахувати його позитивну характеристику, наявність дружини, матері пенсіонерки, хвороби у нього, яка різко загострилась.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутність обґрунтованої підозри. Просив у задоволені клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного, у разі необхідності запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його реєстрації та постійного проживання. Заявив клопотання про допит в якості свідків дружину та мати підозрюваного за даними по особистості ОСОБА_6 , яке суд задовольнив та допитав зазначених осіб.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.
В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 16 січня 2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.353, ч. 1,2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
25.03.2021 о 10год. 50 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.03.2021 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.353, ч. 1,2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 є осудним та досяг повноліття.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст.353, ч. 1,2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даними, що містяться в протоколах НСРД від 17.02.2021, НСРД від 17.02.2021 та 01.03.2021, протоколах впізнання особи за фотознімками потерпілим ОСОБА_7 ОСОБА_6 , від 08.03.2021; потерпілим ОСОБА_8 ОСОБА_6 від 08.03.2021, потерпілим ОСОБА_9 ОСОБА_6 від 25.03.2021; протоколах допиту потерпілих: ОСОБА_7 від 12.02.2021, ОСОБА_8 від 04.03.2021, ОСОБА_9 від 25.03.2021 протоколі ОМП від 25.03.2021; протоколі допиту свідків ОСОБА_10 від 11.03.2021, ОСОБА_11 від 26.05.2021.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.353, ч. 1,2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає необхідним також зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні та підозрюваних, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, інших підозрюваних та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, потерпілих, враховуючи обставини даної справи та особи потерпілих.
Ризик щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тими обставинами, що підозрюваний був раніше судимий, про що його родичі не знають, також раніше працював у правоохоронних органах, знає про відповідальність за вчинене.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, а також дані щодо особи підозрюваного, який, раніше судимий, офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, є інвалідом 3 групи, отримує пенсію за його словами, представлені до суду дані про стан здоров 8я підозрюваного.
Судом при вирішенні даного питання враховані всі надані стороною як обвинувачення, так і захисту відомості по особі підозрюваного, однак дані обставини не спростовують висновків суду щодо неможливості обрання запобіжного заходу саме в такому вигляді.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
За таких підстав, те, що злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , враховуючи особу підозрюваного та обставини вчинення злочину, є тяжким, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.
Однак, слідчий суддя відповідно до ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 158900 грн., враховуючи ті обставини, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення не передбачають застосування насильства, або погроз з застосуванням насильства. І на думку слідчого судді саме така міра запобіжного заходу забезпечить належну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - до 23.05.2021 включно, тобто на строк досудового розслідування.
Визначити суму застави у розмірі 158900 грн., які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою із зазначенням платежу: застава згідно КПК по справі № _______, за _____________(Київський районний суд м. Харкова).

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-носити електроний засіб контролю.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії даної ухвали з 26 березня 2021 року по 23 травня 2021 року включно.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.
Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1