Справа № 595/450/18
Провадження № 1-кп/595/88/2021
У Х В А Л А

20 серпня 2021 року м. Бучач
Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000242 від 27 березня 2018 року про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08 червня 2021 року на адресу Бучацького районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 27 березня 2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене обвинуваченою особою. Посилається на те, що з25 червня 2009 року до 13 серпня 2020 року на території України діяв Закон № 1334-VI від 15 травня 2009 року «Про заборону грального бізнесу в Україні», в п. 1 ч. 1 ст.1 якого було встановлено, що гральний бізнес - це діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера. Статтею 2 вказаного Закону в Україні заборонявся гральний бізнес та участь в азартних іграх. Законом України № 2852-VI від 22 грудня 2010 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства про заборону грального бізнесу в Україні» Кримінальний Кодекс було доповнено ст. 203-2, яка передбачала кримінальну відповідальність за зайняття гральним бізнесом, однак, Законом України №768-ІХ від 14 липня 2020 року «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» було визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про заборону грального бізнесу», а ст.203-2 КК України викладено у новій редакції і відтепер кримінальній відповідальності підлягають тільки особи, які здійснюють незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей. Після скасування закону щодо заборони грального бізнесу та викладення новим законом описово - бланкетної диспозиції у новій редакції фактично відбулось наповнення диспозиції ч. 1 ст. 203-2 КК України новим змістом, а саме: поведінка, що взагалі була заборонена, відтепер дозволена, але для неї новим законом встановлено правила та умови, а новою редакцією статті КК - обсяг заборон під загрозою покарання. Відповідно, новим змістом наповнився й об`єкт вказаного злочину, а саме: звужено сферу суспільних відносин, які охороняються законом про кримінальну відповідальність та на які посягає кримінальне правопорушення, тобто інкриміноване обвинуваченому діяння перестало бути кримінально караним.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання, просив суд його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти закриття кримінального провадження, зазначивши, що вказане діяння не підлягає декриміналізації.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані документи, приходить до висновку.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 3 КК України, кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
ОСОБА_5 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, тобто, зайняття гральним бізнесом (в редакції Закону від 18 лютого 2016 року за №1019-VІІІ).
13 серпня 2020 року набрав чинності Закон України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор». На підставі вказаного закону втратив чинність Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні» та повністю змінено редакцію ст. 203-2 КК України.
Стаття 203-2 в редакції Закону № 768-IX від 14 липня 2020 року передбачає кримінальну відповідальність за незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей. Так, за частиною 1 ст. 203-2 КК України в редакції цього Закону кримінальна відповідальність передбачена за організацію або проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону або випуск чи проведення лотерей особою, яка не має статусу оператора лотерей, або організація чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року N 6-рп/2000 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 58 Конституції України про зворотну дію кримінального закону в часі, кримінально-правова норма має зворотну дію в часі в тій її частині, в якій вона пом`якшує або скасовує відповідальність особи. Це стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.
Отже, на час вчинення у 2018 році кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , була чинна редакція ст. 203-2 КК України від 15 вересня 2009 року. Згідно з цією редакцією зайняття гральним бізнесом утворює склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Закон від 14 липня 2020 року конкретизував зміст бланкетної диспозиції ч. 1 ст. 203-2 КК, наповнив кримінально-правову норму більш конкретним змістом, що не можна вважати новим.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 інкримінується зайняття гральним бізнесом, що проявляється в діянні у формі організації, проведенні азартних ігор, організації закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, що Законом №768-IX від 14 липня 2020 року в новій редакції ч.1 ст. 203-2 КК не скасовує злочинність діяння, не пом`якшує кримінальну відповідальність та іншим чином не поліпшує його становища, тому не має зворотної дії в часі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття провадження у справі за п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 2-5 КК України, ст. ст. 314, 315, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :
У клопотанні захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.
Ухвала суду є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 25 серпня 2021 року о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1