Справа № 128/2571/20
Провадження №11-кп/801/349/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2021 року про стягнення процесуальних витрату кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 20.05.2019, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.ч.2,4 ст. 358 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

23.12.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури про стягнення судових витрат у вищевказаному кримінальному провадженні, яке мотивоване тим, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2020 ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 закрито. Однак судом не вирішено питання про стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат на залучення експертів в сумі 7 062 гривні 76 копійок.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, стягнувши з обвинуваченої в дохід держави витрати на залучення експертів в межах даного кримінального провадження в сумі 7 062, 76 грн., оскільки під час закриття провадження такого клопотання не заявлялося, тому враховуючи практику Верховного Суду, на підставі постанови ВП ВС в справі № 598/1781/17, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання про стягнення судових витрат, просили в його задоволенні відмовити згідно письмових заперечень, поданих захисником, що підтримані ОСОБА_7 , посилаючись на те, що будь-якої шкоди її діями завдано не було, а проведення вказаних експертиз вважає безпідставним, а також просили суд врахувати, що ОСОБА_7 має на утриманні трьох дітей, в тому числі дитину інваліда, тобто є багатодітною матір`ю, не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2021 року клопотання прокурора задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 7 062 гривні 76 копійок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2021 року скасувати та відмовити прокурору у задоволенні поданого ним клопотання.
В доводах апеляційної скарги посилається на те, що будь-якого умислу на вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_7 не було. Суду першої інстанції було надано докази про те, що вона має на утриманні трьох дітей, в тому числі дитину інваліда, тобто є багатодітною матір`ю, не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі. Проте, зазначені обставини судом належним чином під час розгляду клопотання прокурора враховані не були.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 у удовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано не повністю.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження, дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з обвинуваченої процесуальних витрат, докази про розмір понесення яких надано прокурором до поданого ним клопотання. Проте, дійшовши до висновку про задоволення клопотання прокурора та стягнення даних витрат у повному розмірі, місцевий суд безпідставно не врахував дійсний сімейний та майновий стан обвинуваченої ОСОБА_7 , про що вона наголошувала під час судового розгляду, а тому повністю з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду з огляду на доводи апеляційної скарги погодитись не може, виходячи з наступних підстав.

Зокрема, судом встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2020 закрито кримінальне провадження № 0000063, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2019, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 358 КК України, та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Будь-яких клопотань щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на час вирішення клопотання про закриття провадження не заявлялося.
З даним клопотанням прокурор звернувся до суду 23.12.2020, тобто після вирішення клопотання про закриття кримінального провадження.
Відповідно до наданого прокурором Акту № 1352/1353/20-21 здачі - приймання висновку судового експерта від 23.10.2019 за постановою СВ Вінницького РВП ГУНП у кримінальному провадженні № 0000063 від 20.05.2019, витрати на проведення експертизи становлять 3 922 гривні 56 копійок.
Згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000063 від 20.05.2019 до висновку експерта від 24.01.2020 №342, витрати на проведення експертизи, а саме проведення почеркознавчого дослідження, становлять 3 140 гривні 20 копійок.
Таким чином, загальна сума витрат на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000063 від 20.05.2019 становить 7 062 гривні 76 копійок.
Судом також встановлено, що як вбачається з довідки, виданої за підписом старости Сокиринецького старостинського округу Лука-Мелешківської сільської ради 18.01.2021 №02-05/27, до складу сім`ї ОСОБА_7 входять чоловік ОСОБА_9 , донька ОСОБА_10 , син ОСОБА_11 , донька ОСОБА_12 .
Також ОСОБА_7 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, та має на утриманні дитину інваліда, про що свідчать копії відповідних посвідчень.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
При вирішенні питання про відшкодування обвинуваченим процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні місцевим судом правильно враховано правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, згідно з яким КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.
Таким чином вирішення питання про розподіл процесуальних витрат в межах кримінального провадження вирішуються згідно вимог ст.ст. 118 - 126 КПК України, в тому числі ст. 119 КПК України, згідно з якою суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що з клопотанням про зменшення чи звільнення від оплати судових витрат сторона захисту не зверталася, а тому суд не вбачає підстав для вирішення питання про зменшення чи звільнення від оплати судових витрат за власною ініціативою. Такий висновок суду першої інстанції з огляду на матеріали кримінального провадження, заперечення захисника обвинуваченої на клопотання прокурора, а також доводи апеляційної скарги, є помилковим з огляду на наступне.
Суд першої інстанції правильно посилався в оскаржуваній ухвалі на те, що оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).
Водночас апеляційний суд не може погодитись з висновком місцевого суду стосовно того, що матеріалами справи не доведено належними та допустимими доказами дійсного матеріального становища обвинуваченої, та такі обставини не можуть бути встановлені зі слів ОСОБА_7 та її захисника. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду суду першої інстанції надані документи щодо сімейного стану ОСОБА_7 , за відсутності документів щодо отримуваних ОСОБА_7 доходів та її майнового стану, зокрема відповідних довідок про доходи, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, витягів про відсутність у власності майна, копії трудової книжки, інших документів, що підтверджують відсутність працевлаштування та відповідних доходів ОСОБА_7 . На думку місцевого суду дані докази не можуть свідчити про скрутне матеріальне становище останньої та надмірний тягар у сплаті встановлених процесуальних витрат на залучення експертів.
Проте, місцевим судом не було належним чином враховано те, що ОСОБА_7 у поданих письмових запереченнях на клопотання прокурора та у своїх усних поясненнях у судовому засіданні стверджувала про те, що вона є матір`ю трьох дітей, які перебувають на її утриманні, а також вона доглядає дитину інваліда дитинства, вона не працює і перебуває у важкому матеріальному стані, про що надала суду відповідні довідки які вона мала у наявності на час розгляду клопотання прокурора. Проте, суд першої інстанції зазначивши в оскаржуваній ухвалі про те, що ОСОБА_7 не надала суду жодних документів щодо дійсного майнового її стану, а перешкод в їх наданні суду не встановлено, місцевий суду дійшов передчасного та помилкового висновку, чим допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які згідно вимог п.п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України, є підставами для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
У відповідно до ст.119 КПК України, суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Якщо оплату процесуальних витрат відстрочено або розстрочено до ухвалення судового рішення, витрати розподіляються відповідно до судового рішення.

У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно з довідки про склад сім`ї, виданої Лука-Мелешківською сільською радою Сокиринецького старостату 18.01.2021 № 02-05/27, до складу сім`ї ОСОБА_7 входять чоловік ОСОБА_9 , донька ОСОБА_10 , син ОСОБА_11 , донька ОСОБА_12 .
Також як вбачається з посвідчення УПСЗН Вінницької РДА від 31.12.20 ОСОБА_7 отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю призначена ОСОБА_11 , 2007 р.н.
Окрім того, до апеляційної скарги ОСОБА_7 надана довідка видана Хижинецькою сільською радою Сокиринецької ОТГ 25.05.2000 №586 про склад сім`ї ОСОБА_7 , згідно якої до складу сім`ї ОСОБА_7 входять чоловік ОСОБА_9 , донька ОСОБА_10 , син ОСОБА_11 , донька ОСОБА_12 .
На спростування висновків суду першої інстанції щодо ненадання ОСОБА_7 доказів, що можуть свідчити про скрутне матеріальне становище останньої та надмірний тягар у сплаті встановлених процесуальних витрат на залучення експертів, ОСОБА_7 надала до матеріалів кримінального провадження копію наказу №2 ВК від 29.07.2019 ФГ «Господар С», згідно якої ОСОБА_7 , менеджеру з продажу, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.07.2019 по 12.06.2022 включно. Окрім того, ОСОБА_7 надала суду довідку про доходи №1205 від 25.02.2021 Вінницького РУТСЗН, згідно якої вона отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в сумі 860 грн., довідку про доходи №1206 від 25.02.2021 Вінницького РУТСЗН, згідно якої вона отримувала щомісячно державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю з вересня по жовтень 2020 року у розмірі по 1712 грн. щомісячно, а з грудня 2020 по лютий 2021 року по 1769 грн. щомісячно, а також довідку про доходи №1207 від 25.02.2021 Вінницького РУТСЗН, згідно якої вона отримує щомісячно допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях у розмірі по 1700 грн. щомісячно.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при вирішені питання щодо стягнення з обвинуваченої процесуальних витрат не повно враховано її склад сім`ї та її майновий стан, а тому апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат, які понесені на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 7062 грн. 76 коп. та визначає до стягнення із обвинуваченої на користь держави 5000 гривень,а в решті процесуальні витрати в сумі 2062 грн. 76 коп. компенсувати за рахунок державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 122, 126, 376, 404, 405, 407, 408, 409, 410, 411, 418, 419, 425, 426, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2021 року змінити.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп., а в решті процесуальні витрати в сумі 2062 (дві тисячі шістдесят дві) гривні 76 копійок компенсувати за рахунок державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4