ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1677/21 Справа № 184/523/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року про відмову у задоволенні подання Державної установи Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року було відмовлено у задоволенні подання Державної установи Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 засуджена 20 липня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.70 КК України до 5 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, на 3 роки. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18 квітня 2017 року до 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року зараховано в строк відбуття покарання час перебування в Державній установі Київський слідчий ізолятор з 22 червня 2017 року до 31 серпня 2017 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

За цим вироком дії ОСОБА_7 кваліфіковані, зокрема за ч.3 ст.191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнано винуватою, згідно зі ст.12 КК України, відносяться: за ч.1 ст.366 КК України, за ч.2 ст.191 КК України до не тяжких злочинів, за ч.3 ст.191 КК України до тяжких злочинів.

Тому суд першої інстанції зробив висновок, що чинним законодавством не передбачено можливості для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та застосувати стосовно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що в дужках після примітки до ст.45 КК України зазначено, що стаття 45 зі змінами, внесеними Законом України №1698-VII від 14 жовтня 2014 року Про Національне антикорупційне бюро України, в якому вказано, що корупційним кримінальним правопорушенням є саме ч.2 ст.191 КК України.
Засуджена вказала, що ч. 3 ст. 191 КК України є тяжким не корупційним правопорушенням, тому вона має право на умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом із цим, частиною 3 цієї статті встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджена 20.07.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 191 ч. 2, 191 ч. 3, 366 ч. 1,70 ч. 1 КК України до 5 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на 3 роки.
Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.04.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18.12.2017 року зараховано в строк покарання час перебування в ДУ « Київський слідчий ізолятор» з 22.06.2017 року по 31.08.2017 року з розрахунком один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Зокрема, відповідно до вказаного вироку дії ОСОБА_7 кваліфіковані, зокрема, за ч. 3 ст. 191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_7 засуджена за вчинення умисного корупційного тяжкого злочину, підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.
Доводи засудженої про неправильне тлумачення судом закону України про кримінальну відповідальність суд розцінює як безпідставні, оскільки положення цього закону є чіткими та жодних сумнів та протиріч не викликають.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року про відмову у задоволенні подання Державної установи Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року про відмову у задоволенні подання Державної установи Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4