КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1563/2021
Категорія: ст. 304 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0007582 від 10 вересня 2019 року.
Рішення мотивовано тим, що вимогами ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а за результатами розгляду скарги на такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України постановляє ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зі змісту скарги вбачається, що особа, яка її подала, ставить питання про визнання бездіяльності слідчого, однак не зазначає, яку саме дію відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК Українислідчий суддя повинен зобов`язати слідчого вчинити. З матеріалів за скаргою слідує, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, яке не розглянуто та проігноровано, однак у прохальній частині скарги ОСОБА_6 не ставить питання про зобов`язання слідчого розглянути його клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 , посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року та призначити новий розгляд його скарги у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в провадженні СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0007582 від 10 вересня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в якому ОСОБА_7 є потерпілим. 08 грудня 2020 року представником потерпілого слідчому ОСОБА_8 було подано клопотання про надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0007582, однак станом на 15 грудня 2020 року фактичний розгляд клопотання у відповідності до вимог ст. 220 КПК України не відбувся та відповідь по цьому клопотанню отримана не була. Отже подана до суду скарга стосувалась не виконання слідчим, якому було адресоване клопотання від 08 грудня 2020 року, вимог ст. 220 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України є предметом оскарження. Тому посилання слідчого судді на те, що в скарзі не зазначено пропозицію відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, яку повинен слідчий суддя вказати у своєму рішенні, не є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою, оскільки ч. 2 ст. 304 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для повернення скарги, а інші норми КПК України не містять чітких норм до змісту скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій посилаючись на те, що у кримінальному провадженні №0007582 представником потерпілого 08 грудня 2020 року було подано клопотання слідчому про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, але станом на 25 листопада 2020 року фактичний розгляд клопотання не відбувся та відповідь по цьому клопотанню отримана не була, що свідчить про бездіяльність слідчого, яка полягає у неприйнятті рішення за клопотанням сторони захисту, просив визнати бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 з приводу розгляду клопотання про ознайомлення від 30 листопада 2020 року та не надання матеріалів кримінального провадження №0007582 від 10 вересня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що вимоги скарги не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

З висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки визнає їх обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України визначено, які саме рішення вправі ухвалити слідчий суддя за результатами розгляду скарги.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України предметом оскарження може бути бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Між тим вимоги скарги представника потерпілого ОСОБА_6 , який порушив перед слідчим суддею питання щодо визнання бездіяльності слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 з приводу розгляду клопотання про ознайомлення від 30 листопада 2020 року та не надання матеріалів кримінального провадження №0007582 від 10 вересня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, на переконання колегії суддів, свідчать про неконкретність предмета оскарження та відсутність у скарзі вимоги, яка б узгоджувалася з повноваженнями слідчого судді виходячи з положень ч. 2 ст. 307 КПК України.
Зважаючи на те, що представник потерпілого ОСОБА_6 у скарзі конкретно, з огляду на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, не визначив предмет оскарження, при цьому, як правильно зазначив слідчий суддя в ухвалі, не порушив у скарзі питання щодо зобов`язання слідчого розглянути його клопотання в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України, враховуючи, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчим суддею від 28 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 постановлено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень п. 4 ст. 304 КПК України, а доводи апеляційної скарги про протилежне є безпідставними.

Таким чином, апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 у межах кримінального провадження №0007582 від 10 вересня 2019 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4