Справа № 727/7262/21
Провадження № 1-кп/727/378/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження /ЄРДР №0000517/ з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Шевченківському районному суді м.Чернівці знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченнюОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просила обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, подавши суду відповідне письмове клопотання. Прокурор зазначає, що на даний час існує наявність ризиків, які дають підстави стороні обвинувачення вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії - ризики, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки він, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду. Крім цього, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих. А також, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки інкримінований йому злочин вчинив в період не погашеної судимості, що на думку прокурора, свідчить про стійку системність та схильність обвинуваченого до вчинення майнових злочинів. Вказує, що при обранні запобіжного заходу також необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст.178 КК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_4 до вчинення даного злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Посилаючись на наведене, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. На підставі викладеного, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам є недостатнім, а тому просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні залишив вирішення питання щодо обрання йому міри запобіжного заходу на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за які Законом передбачено максимальне покарання у вигляді до 6-ти років позбавлення волі.
Станом на даний час судовий розгляд по суті даного кримінального провадження ще не розпочався, потерпілі та свідки по справі не допитані, а також, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується.
Вищевикладене, на думку суду, підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні діянь, які вчинені в період непогашеної судимості. Крім цього, задовольняючи клопотання, суд враховує і те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів.
За наведених обставин, суд вважає, що заявлене прокурором клопотання є обґрунтованим, прокурором доведено наявність ризиків, що обвинувачений зможе переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
Таким чином, з врахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.
Крім цього, згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Суд вважає, що в даному випадку слід застосувати вимоги ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину із застосуванням насильства.
За наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою до 08.10.2021 року.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу - задовольнити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і утримувати його в Державній установі Чернівецькому слідчому ізоляторі до 08.10.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Чернівецького слідчого ізолятора.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали мені вручено 09 серпня 2021 року

Обвинувачений ___________________________________________