КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року про повернення скарги особі, яка її подала, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2021року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність заступника начальника Головного слідчого управління начальника Управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 та директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, яка її подала.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, з посиланням на положення ст. 304 КПК України, зазначив, що звертаючись зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, ОСОБА_5 просить слідчого суддю продовжити йому строк звернення із відповідною скаргою, оскільки діяли карантинні обмеження, проте у скарзі не наведено жодного обґрунтування того, яким чином карантинні обмеження вплинули на реалізацію права ОСОБА_5 подати скаргу на бездіяльність слідчого/іншої уповноваженої особи ГСУ ДБР щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 17.12.2020 року у строк, визначений ч.1 ст. 304 КПК України і до скарги не долучено жодних документів на підтвердження того, що у зв`язку з карантинними обмеженнями у ОСОБА_5 виникли поважні причини пропуску строку на подачу скарги у десятиденний строк з дня допущення посадовими особами ГСУ ДБР бездіяльності, а тому слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги особі, яка її подала на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України.
Крім того, слідчий суддя вказав, що заявником одночасно оскаржується бездіяльність як уповноваженої особи/слідчого ГСУ ДБР, фактичне місцезнаходження якого розташовано у Шевченківському районі м. Києва по вул. С. Петлюри, а також бездіяльність уповноваженої особи/слідчого ТУ ДБР у м. Києві, яке знаходиться в межах іншого району м. Києва за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, а тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги особі, що її подала відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, як такої, що не підлягає розгляду у цьому суді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року як незаконну та ухвалити апеляційним судом нове рішення, яким визнати бездіяльність заступника начальника Головного слідчого управління начальника Управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 і зобов`язати його внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначені у його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 382 КК України та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що приймаючи рішення про повернення його скарги, слідчий суддя у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не вказав законних підстав, за якими скарга повертається особі, яка її подала. Крім того, у мотивувальній частині ухвали слідчий суддя вказує, що скаржником не наведено жодних обґрунтувань того, яким чином карантинні обмеження вплинули на реалізацію ним права подати скаргу у визначений законом строк, при цьому слідчим суддею не було надано йому можливості надати суду такі обґрунтування, незважаючи його прохання у поданій ним скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без участі прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження №1-кс/761/3787/2021 (справа №761/5084/21) за скаргою ОСОБА_5 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №1-кс/761/3787/2021, 25.09.2020 року ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Шевченківського районногосуду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідувань,в якій просив зобов`язати заступника начальника Головного слідчого управління начальника Управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 та директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_7 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у його заяві про вчинення злочину від 17.12.2020 року, яка була вручена уповноваженій особі Державного бюро розслідувань 19.12.2020 року та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно положень ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

Отже, з огляду на приписи даної норми закону, перебіг строку на оскарження бездіяльності посадових осіб Державного бюро розслідуваньщодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінальне правопорушення від 17.12.2020 року, яка була вручена уповноваженій особі ДБР 19.12.2020 року, розпочався з 21.12.2020 року і останнім днем подачі скарги на таку бездіяльність є 30.12.2020 року.

Проте, як вбачається з матеріалів даного судового провадження ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України лише 05.02.2021 року, тобто поза межами десятиденного строку на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора по невнесенню відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визначеного ч.1 ст. 304 КПК України.

Пунктом 3 частини 2 статті 304 КПК України встановлено, що скарга повертається особі, яка її подала, якщо скаргу подано після закінчення строку, передбаченого частиною 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи ОСОБА_5 подану ним скаргу на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 17.12.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо пропуску заявником строку на оскарження цієї бездіяльності, який у своїй скарзі не навів належного обґрунтування на підтвердження наявності поважних причин пропуску цього строку.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що у своїй скарзі ОСОБА_5 одночасно оскаржує бездіяльність як уповноваженої особи/слідчого ГСУ ДБР, яке розташоване в межах Шевченківського району м. Києва, а також бездіяльність уповноваженої особи/слідчого ТУ ДБР у м. Києві, яке знаходиться в іншому районі м. Києва, тобто поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що слідчий суддя не дав йому можливості надати суду обґрунтування щодо поважності причин пропуску строку на подачу скарги, оскільки після надходження в провадження слідчого судді відповідної скарги в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя перевіряє подану скаргу на її відповідність вимогам ст.ст. 303, 304 КПК України, зокрема дотримання особою правил підсудності та строку на оскарження, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України. Перевіривши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідувань, слідчий суддя встановив, що останній пропустив передбачений ч.1 ст. 304 КПК України десятиденний строк на оскарження такої бездіяльності в порядку ст. 303 КПК України і у своїй скарзі не навів поважних причин пропуску цього строку, внаслідок чого прийняв обґрунтоване рішення про повернення вказаної скарги особі, яка її подала, тобто слідчий суддя не здійснював розгляд поданої скарги по суті в порядку ст. 306 КПК України, тобто з викликом в судове засідання особи, яка подала скаргу та слідчого чи прокурора, бездіяльність яких оскаржується.

Також, колегія суддів відмічає, що порушуючи перед судом питання про поновлення пропущеного процесуального строку, особа повинна довести, що цей строк був нею пропущений з поважних причин, тобто навести обґрунтування щодо наявності у цієї особи об`єктивних причин, які перешкодили їй звернутись до суду у передбачений законом строк, однак звертаючись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідуваньз пропуском встановленого ч.1 ст. 304 КПК України строку на оскарження такої бездіяльності, ОСОБА_5 не навів обставин, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, які б перешкоджали йому оскаржити таку бездіяльність у визначений законом строк, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_5 пропущеного строку.

За викладеним, колегія суддів вважає, що наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновки є обґрунтованими, рішення про повернення скарги особі, яка її подала, ухвалено з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність заступника начальника Головного слідчого управління начальника Управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 та директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, яка її подала без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3