Справа № 303/1437/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/782/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19 травня 2020 року,
Цією ухвалою в задоволенні подання Мукачівського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду від 07.05.2019 - відмовлено.

В ухвалі вказується на те, що засуджений ОСОБА_7 за час перебування на обліку в Мукачівському міськрайонному відділу філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області порушив покладений на нього обов`язок щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з поважних причин, прибував до органу пробації з відповідними поясненнями невідкладно після його виклику інспектором, надавав пояснення з приводу таких порушень та з врахуванням закінчення 07.05.2020 встановленого судом відносно нього іспитового строку тривалістю 1 рік, суд вважає, що обставини, з якими пов`язане недотримання засудженим умов звільнення його від відбування покарання з випробуванням, не свідчить щодо його небажання стати на шлях виправлення та дійшов висновку про відсутність підстав для скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що засуджений не виконав обов`язок, покладений на нього вироком суду передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, неодноразово порушивши при цьому вимоги ст. 17 Закону України «Про пробацію» та ч. 3 ст. 164 КВК України, довіру суду не виправдав на шлях виправлення не став. Відмовляючи у задоволенні клопотання суд своє рішення мотивував тим, що відсутні переконливі докази того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки, при цьому вважає його неявки в орган пробації поважними. Однак, вказані висновки суду є безпідставними, оскільки засуджений 3 рази не з`явився для відповідної реєстрації до Мукачівського МРВ з питань пробації, про причини неявки орган з питань пробації не повідомив, як і не повідомив про пошук роботи. Стверджує, що засуджений свідомо ухиляється від явки до органу пробації та перешкоджає Мукачівському МРВ з питань пробації у виконанні завдань, визначених ст. 1 КВК України. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання старшого інспектора Мукачівського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.
У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подала провідна інспекторка Мукачівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду від 07.05.2019 за ч. 1 ст. 263 КК України на три роки позбавлення волі, від відбування якого його звільнено з іспитовим строком на один рік, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що матеріалами справи не встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тим фактам, що засуджений за час перебування на обліку в Мукачівському міськрайонному відділу філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області порушив покладений на нього обов`язок щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з поважних причин, прибував до органу пробації з відповідними поясненнями невідкладно після його виклику інспектором, надавав пояснення з приводу таких порушень.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні факти неявок ОСОБА_7 для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах судового провадження письмові пояснення ОСОБА_7 про те, що 05.09.2019 він не з`явився до органу пробації у зв`язку з тим, що знаходився біля своєї співмешканки, яка перебувала в лікарні, 07.11.2019 у зв`язку з тим, що займався поховальними справами своєї співмешканки; 05.03.2020 у зв`язку з перебуванням на роботі. Між тим, з наявного у матеріалах судового провадження свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть ОСОБА_9 , яка відповідно до пояснень ОСОБА_7 була його співмешканкою.

Також апеляційний суд вважає, що зміст пояснень засудженого ОСОБА_7 , наданих у судовому засіданні та в письмових поясненнях наданих органу пробації від 09.09.2019, 12.11.2019 та 06.03.2020, свідчать про відсутність у нього намірів не виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що відповідно до наявних у матеріалах судового провадження довідок ОСОБА_7 не притягувався до адміністративної відповідальності в період установленого йому іспитового строку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що вказані вище пояснення надавались ОСОБА_7 органу пробації через декілька днів після його неявок на реєстрацію.

Крім того, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд враховує і те, що встановлений засудженому ОСОБА_7 відповідно до вироку від 07.05.2019 іспитовий строк (1 рік) на момент розгляду як судом першої інстанції подання органу пробації, так і апеляційним судом апеляційної скарги прокурора сплив, що свідчить про неможливість його скасування.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що засуджений не виконав обов`язок, покладений на нього вироком суду передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, неодноразово порушивши при цьому вимоги ст. 17 Закону України «Про пробацію» та ч. 3 ст. 164 КВК України, довіру суду не виправдав, на шлях виправлення не став, - апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як такі, що не свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки, а причини його неявки в орган пробації поважні, є безпідставними, оскільки засуджений 3 рази не з`явився для відповідної реєстрації до Мукачівського МРВ з питань пробації, про причини неявки орган з питань пробації не повідомив, як і не повідомив про пошук роботи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що засуджений свідомо ухиляється від явки до органу пробації та перешкоджає Мукачівському МРВ з питань пробації у виконанні завдань, визначених ст. 1 КВК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При оцінці доводів апеляційної скарги щодо причин неявок ОСОБА_7 для реєстрації та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що органом пробації не перевірялись пояснення засудженого ОСОБА_7 , відповідно до яких, на реєстрацію він не з`явився з поважних причин (перебування у лікарні, похорони співмешканки та перебування на роботі), у тому числі не збирались докази у підтвердження (спростування) цих пояснень.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів також враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотав про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів подання та апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обгрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання Мукачівського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду від 07.05.2019, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: