Справа № 202/2223/21
Провадження № 1-кс/202/1970/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Вимоги скарги обґрунтовані наступним. 15 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська скасовано постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року у зв`язку з тим, що слідчим належним чином не було проведено досудове розслідування, а саме не були повно та всебічно досліджені обставини викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Однак, як зазначає заявник вже 03 січня 2021 року у вихідний день, слідчий СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 знову виносить постанову про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року з підстав закінчення строків досудового розслідування у ньому. Зазначену постанову слідчого , заявник вважає незаконною, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, на його думку, було допущено порушення своїх службовий повноважень щодо повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 388 КК України. Крім того, заявник вважає, що слідчий умисно не звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строків досудового розслідування. З огляду на що, ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з вищевказаною скаргою.

В судове засідання заявник не з`явився, його представник ОСОБА_5 надав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу з додатками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.
Статтею 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, пунктом 3 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
При дослідженні матеріалів скарги встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходилися матеріали кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 388 КК України.
30 грудня 2020 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено, а вже 03 січня 2021 року слідчим СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 388 КК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
За твердженнями заявника, оскаржувана постанова винесена слідчим передчасно з недодержанням вимог чинного кримінального процесуального законодавства в частині неупередженості, повноти та всебічності досудового розслідування, крім того, 20.01.2020 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 слідчому ОСОБА_4 надано вказівки в порядку ст. 36 КПК України в кримінальному провадженні № 0001306 від 15.08.2019 року, жодна з яких слідчим виконана не була.
Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Статтею 284 КПК України встановлений перелік підстав, що є вичерпним, та за наявності хоча б однієї з таких підстав кримінальне провадження підлягає закриттю слідчим або прокурором.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).
Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
За таких обставин, враховуючи положення ст.ст. 2, 9, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
З огляду на зазначене, дослідивши скаргу з додаткам, слідчий суддя дійшов висновку, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження слідчим не було проведено в повному обсязі належних слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, також з моменту винесення ухвали від 15.12.2020 року слідчим суддею про скасування постанови про закриття кримінального провадження і до винесення постанови про закриття кримінального провадження від 03.01.2020 року, не виконана жодна вказівка прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 адресована слідчому.
З огляду на наведене, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 388 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1