Справа № 606/2159/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000105, внесеного 04.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 0000109, внесеного 07.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 0000263, внесеного 11.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 0000284, внесеного 01.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 0000194, внесеного 16.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 0000053, внесеного 17.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могильниця Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

28 травня 2012 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 20 жовтня 2017 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 2 місяці 23 дні;

21 жовтня 2020 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 15-ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років і 4 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.162 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначені кримінальні провадження,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2020 року близько 13-14 год у ОСОБА_3 , який знаходився поряд із господарством за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим для нього майном, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в зазначений час ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, зайшов на подвір`я вище зазначеного господарства та підійшов до металопластикового вікна коридору (веранди) будинку потерпілого ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_3 , не встановленим способом відчинив зазначене вікно та проник в середину житлового будинку, де із комоду, розміщеного в спальній кімнаті викрав грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі ) грн., належних ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 (три тисячі) грн.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Крім того, близько 03 години 00 хвилин 07 березня 2020 року у ОСОБА_3 , який знаходився поряд із багатоповерховим будинком, за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим для нього майном, із приміщення №3, розміщеного на першому поверсі даного будинку, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в зазначений час ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, зайшов всередину під`їзду багатоповерхового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , в якому підійшов до вхідних дверей приміщення № НОМЕР_1 , зірвав навісний замок дверей та через них проник всередину даного приміщення, із якого викрав робочий шуруповерт торгової марки «Тех.АС» моделі «ТА-01-105» вартістю 510 (п`ятсот десять) грн. 74 коп.

Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 510 (п`ятсот десять) грн. 74 коп.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Крім того, 15 травня 2020 року близько 23:00 год. ОСОБА_3 , житель с.Стара Могильниця Теребовлянського району Тернопільської області знаходився по АДРЕСА_4 . В цей час у нього виник умисел, спрямований на проникнення в господарську будівлю по АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, порушуючи конституційне право на недоторканість приватної власності, всупереч волі ОСОБА_7 , проник через відчинене вікно в господарську будівлю (сарай), що за адресою по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , де залишився ночувати.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Також, в ніч з 10 на 11 серпня 2020 року близько опівночі у ОСОБА_3 , який знаходився поряд із домогосподарством своєї знайомої ОСОБА_7 , що в с. Слобідка Теребовлянського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим для нього майном із приміщення літньої кухні даного домогосподарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 10 на 11 серпня 2020 року близько опівночі ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми, шляхом відваження створки вікна, проник всередину літньої кухні домогосподарства ОСОБА_7 , що в с.Слобідка Теребовлянського району Тернопільської області, звідки викрав:

- м`ясо зі свині (полядвиця), з власного підсобного господарства в кількості двох кілограмів замороженого вартістю 270 грн;

- каву натуральну розчинну NESCAFE CLASSIC в м`якій вакуумній упаковці вагою 129 г в кількості однієї упаковки вартістю 60 грн;

- каву мелену FORT INTENSE TASTE в вакуумному брикеті, вагою 750 г, вартістю 37 грн;

- один буханець житнього хліба круглої форми без упакування вагою 750 г, вартістю 21 грн;

- один буханець пшеничного хліба різаного ТМ «Микулинецький хліб» вагою 650 г, в упакуванні, вартістю 19 грн;

- сир коров`ячий кисломолочний в кількості 2 кг з власного господарства, вартістю 110 грн;

- шинку копчену з гов`ядини в кількості 2 кг, кустарного виробництва, з власного господарства, замороженої вартістю 150 грн.

В подальшому, продовжуючи реалізувати свій намір, об`єднаний єдиним злочинним умислом, направлений на таємне викрадення матеріальних цінностей з домогосподарства ОСОБА_7 , що в с. Слобідка Теребовлянського району Тернопільської області в ніч з 10 на 11 серпня 2020 року близько опівночі ОСОБА_3 шляхом розбиття навісного замка проник в підсобне приміщення, звідки викрав:

1,5 кг ядра грецького горіха категорії «чверть» врожаю 2019 року вартістю 82,50 грн;

яйця курячі в кількості 50 шт з власного господарства вартістю 125 грн.

Таким чином ОСОБА_3 таємно заволодів чужим для нього майном на загальну суму 874,50 грн.

Непоміченим сторонніми особами ОСОБА_3 покинув домогосподарство ОСОБА_7 та в подальшому викрадені продукти харчування ОСОБА_3 використав для власного споживання.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

Крім того, в ніч з 13 вересня 2020 року на 14 вересня 2020 року ОСОБА_3 , житель с.Стара Могильниця Теребовлянського району Тернопільської області знаходився по АДРЕСА_4 . В цей час у нього виник умисел, спрямований на проникнення в приміщення літньої кухні по АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , в ніч з 13 вересня 2020 року на 14 вересня 2020 року діючи умисно, таємно, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, порушуючи конституційне право на недоторканість приватної власності, всупереч волі власника, шляхом демонтажу вікна проник в приміщення літньої кухні, що по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла особи.

Крім того, 28 вересня 2020 року близько 08 год. у ОСОБА_3 , який знаходився поряд із домогосподарством ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим для нього майном із підсобного приміщення даного домогосподарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 28 вересня 2020 року о 08 год. ОСОБА_3 з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми, шляхом від важення дужки навісного замка, проник всередину підсобного приміщення ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_5 , звідки з нижньої полиці стола викрав бензопилу ланцюгову марки FORESTA, модель FA40S, вартістю 2171,68 грн.

Непоміченим сторонніми особами ОСОБА_3 покинув домогосподарство ОСОБА_8 та в подальшому викраденою бензопилою розпорядився на власний розсуд, продавши її невстановленим досудовим слідством особам.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаних в обвинувальних актах кримінальних правопорушеннях визнав повністю.

ОСОБА_3 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, однак подали суду заяви, в яких просили кримінальне провадження розглядати у їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають. При обранні ОСОБА_3 міри покарання покладалися на думку суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена і кваліфікує його дії за: за епізодом 05 січня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло; за епізодом 07 березня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення; за епізодом 15 травня 2020 року за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи; за епізодом в ніч з 10 на 11 серпня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення; за епізодом в ніч з 13 вересня 2020 року на 14 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла особи; за епізодом 28 вересня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 вчинив кілька окремих кримінальних правопорушень за однією і тією ж статтею, достатньо його дії кваліфікувати лише один раз за ч.3 ст.185 КК України та за ч. 1 ст. 162 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та проступків.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є рецидив злочинів.

Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття, сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, мотиви та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, його вік, а також те, що такий раніше судимий, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, негативно характеризується, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність у потерпілих претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є неможливим, а тому, йому слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі. Остаточне покарання призначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_3 , згідно вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року засуджений за ч.3 ст. 15-ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Зважаючи на те, що злочини за цим вироком вчинені ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за попереднім вироком, за правилами ч.4 ст.70 КК України, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальних провадженнях є процесуальні витрати за проведення:

судової дактилоскопічної експертизи №3/1-285/20 від 23.03.2020 в сумі 785,05 грн, судової трасологічної експертизи №3/2-190/20 від 16.03.2020 в сумі 471,03 грн, судової товарознавчої експертизи №6/1-269/20 від 20.03.2020 в сумі 785,05 грн, судової товарознавчої експертизи №1195/20-22 від 08.10.2020 в сумі 3922,56 грн, судової дактилоскопічної експертизи № 3/1-813/20 від 05.10.2020 в сумі 817,25 грн, судової трасологічної експертизи №3/2-480/20 від 21.09.2020 в сумі 490, 35 грн, судової трасологічної експертизи №3/2-515/20 від 08.10.2020 в сумі 480,35 грн, судової дактилоскопічної експертизи №3/1-827/20 від 06.10.2020 в сумі 817,25 грн, судової товарознавчої експертизи №6/1-996/20 від 19.10.2020 в сумі 653,80 грн, судової дактилоскопічної експертизи №3/1-828/20 від 13.10.2020 в сумі 980,70 грн, всього в сумі 10213,39 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даних кримінальних проваджень.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

В даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався та не продовжувався запобіжний захід в виді тримання під вартою. ОСОБА_3 28 вересня 2020 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у іншому провадженні №000082, у якому 21 жовтня 2020 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області було ухвалено вирок та призначено йому покарання у виді 3 років і 4 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахується з 28 вересня 2020 року. При цьому, зараховано в строк відбування покарання час затримання ОСОБА_3 з 23 вересня 2020 року до 24 вересня 2020 року. Вказане покарання він на даний час відбуває, тому цей строк підлягає зарахуванню в строк покарання, призначеного відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року.

До вступу вироку в законну силу утримувати обвинуваченого ОСОБА_3 в Чортківській УВП №26.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 10213 (десять тисяч двісті тринадцять) грн 39 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Речові докази у справі, а саме:

Оптичний диск CD-R 700 МВ з відеозаписом слідчого експерименту від 04 грудня 2020 року за участю ОСОБА_3 , який долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000105 від 04 березня 2020 року, зберігати у матеріалах вказаного кримінального провадження.

Навісний замок та інструкцію з експлуатації бензопили, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000284 та передано для зберігання у кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Сліди папілярних узорів, вилучених при огляді місця події, дактилокарти ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які передані для зберігання у кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Змиви крові, які передані для зберігання у кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1