Код суду 233 Справа № 233/930/21
Вирок
Іменем України
17 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майданівка, Звенигородського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює водієм - заправником взводу матеріально-технічного забезпечення 3 механізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади імені Чорних Запорожців, ВЧ НОМЕР_2 , має звання старший солдат, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -
Відповідно до наказу № 228 командира військової частини НОМЕР_2 від 11.09.2020 старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія-заправника взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону цієї ж військової частини.
Згідно з ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.
Встановлено, що 10.11.2020 року, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 за допомогою мережі «Інтернет», в соціальній мережі «Facebook», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої слідством особи підроблений документ - водійське посвідчення серії НОМЕР_3 категорії «В», видане 02.11.2020 року сервісним центром МВС 5141 Київський району, м. Одеса, на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.
Після цього, на вимогу інспектора СРПП № 3 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , ОСОБА_4 діючи умисно, переслідуючи мету використання завідомо відомого йому підробленого документу - водійського посвідчення серії НОМЕР_3 категорії «В» видане 02.11.2020 сервісним центром МВС 5141 Київський району, м. Одеса, на своє ім`я, в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, надав інспектору СРПП № З Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 завідомо для нього, ОСОБА_4 , водійське посвідчення серії НОМЕР_3 категорії «В» видане 02.11.2020 сервісним центром МВС 5141 Київський району, м. Одеса на ім`я ОСОБА_6 , яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, та яке ОСОБА_6 придбав раніше за допомогою мережі «Інтернет», в соціальній мережі «Facebook», тим самим використав підроблений офіційний документ.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення. Щиро каявся та вказав на намір стати на шлях виправлення із запобіганням в подальшому вчиняти подібне та й інші кримінальні правопорушення. Просив суд не призначати йому сурового покарання.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.4 ст.358КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, а саме: одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проходить військову службу за контрактом, має місце мешкання та реєстрації, характеризується позитивно, свою вину визнав у повному обсязі, має наміри стати на шлях виправлення та перевиховання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо при призначенні йому покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.4 ст.358КК України, оскільки саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого стягнути на користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи у розмірі 2615 гривень 20 копійок.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмір 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи у розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.
Речовий доказ посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , видане Центром 5141 02.11.2020 року, яке відповідно до квитанції № 1899 від 27 січня 2021 року (номер книги обліку 32, порядковий номер 993) зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1