Дата документу 26.07.2021 Справа № 937/2429/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/729/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №937/2429/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Свердловськ Луганської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 червня 2021 року до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 600 грн.

Встановленні зобов`язання, передбачені ч.5 ст.194 КПК, які покладаються на підозрювану в разі внесення застави, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_8 просила ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Свої вимоги мотивувала тим, що слідчим суддею не враховано недостатність доказів, які дають підстави підозрювати її у вчиненні інкримінованого їй злочину, та недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також її сімейний та майновий стан.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 та її захисник підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги підозрюваної.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий Першого СВ (з дислокацією у м.Мелітополі) ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_9 звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 681 000 грн. щодо ОСОБА_8 , якій 23 червня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК злочину.

З посиланням на наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК ризиків слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 681 000 грн.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із зазначеним рішенням слідчого судді виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Цих вимог закону слідчий суддя не дотримався в повній мірі при розгляді клопотання.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясувала, що, всупереч доводам апелянта, наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК злочину.

Колегія суддів зауважує, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

При апеляційному розгляді встановлено, що підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження та підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Частиною 4 ст.194 КПК передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд зважає на те, що згідно з ч.7 ст.194 КПК до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у виді застави або тримання під вартою.

Проте в Рішенні Конституційного Суду України N 7-р/2019 від 25.06.2019 зазначено, що з огляду на рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, "Хайредінов проти України" від 14 жовтня 2010 року, ч.2 ст.29 Конституції України, абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, Конституційний Суд дійшов висновку, що у випадку, коли норма процесуального закону допускає застосування лише певного виду запобіжного заходу на підставі суто формального судового рішення, це порушує принцип верховенства права і не забезпечує балансу між метою його застосування у кримінальному провадженні та правом особи на свободу та особисту недоторканність.

У зв`язку з чим, апеляційний суд дійшов висновку, що обмеження частиною 7 ст.194 КПК права суду на обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу, ніж застава є таким, що порушує принцип верховенства права і не забезпечує балансу між метою його застосування у кримінальному провадженні та правом особи на свободу та особисту недоторканність.

Крім наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини у справі, зокрема й майновий стан підозрюваного.

Слідчий суддя обґрунтовано встановила, що майновий стан підозрюваної ОСОБА_8 є таким, що не дозволяє їй сплатити навіть мінімальний розмір застави передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК. А у випадку несплати такого штрафу підозрюваній навіть за відсутності вчинення нею дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню, реально загрожує заміна запобіжного заходу на тримання під вартою у відповідності до п.1 ч.2 ст.183 КПК.

При цьому суд приймає до уваги, що прокурором у клопотанні не наведено жодної обставини, яка би свідчила про те що ОСОБА_8 вчиняла би чи мала намір вчинити будь-які дії, направлені на перешкоджання досудовому розслідуванню.

Даних про те, що ОСОБА_8 ухилялася від виконання процесуальних обов`язків суду не надано.

Крім цього, колегія суддів зважає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні неповнолітню дитину. Доказів про наявність доходів матеріали клопотання не містять, будь-якого майна у власності підозрювана не має, раніше не судима. А тому колегія суддів вважає можливим застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів також вважає доцільним покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання слідчого Першого СВ (з дислокацією у м.Мелітополі) ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_9 про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на неї обв`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи (слідчого, прокурора або суду) із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншим підозрюваним у цьому провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених обов`язків, стосовно неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і грошове стягнення в розмірі, визначеному ч.2 ст.179 КПК України.

Строк дії покладений на ОСОБА_8 обов`язків встановити до 22 серпня 2021 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Першого СВ (з дислокацією у м.Мелітополі) ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4