Справа №:755/1575/20
Провадження №: 1-кп/755/453/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2019 року за №0000948 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого в клініці «Здоров`я столиці» масажистом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2019 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, за вище вказаною адресою, син сусідки ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зайшовши до кімнати ОСОБА_5 , почав голосно кричати образливі вислови в її адресу.

В ході розмови у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті із ОСОБА_3 .

В цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 у зв`язку із конфліктом, що відбувався між ними.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_3 наніс правою рукою кулаком удар в обличчя ОСОБА_5 після якого почав душити її, взявши останню за горло рукою, і в подальшому ОСОБА_3 почав наносити численні удари ногами по тілу та голові потерпілої ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 не випускаючи її з кімнати, почав розбивати побутову техніку, яка належить потерпілій, кидаючи її на підлогу. Далі ОСОБА_5 вийшла на коридор коли вже почали стукати у двері сусіди, та їй перестали перешкоджати вільному пересуванню.

Згідно висновку експерта №042-2036-2019 від 06.12.2019 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при проведенні судово-медичної експертизи та при вивченні медичної документації на її ім`я, виявлені наступні ушкодження: При судово-медичній експертизі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що на момент судово-медичного обстеження, проведеного 05.02.2019 та вивченні медичних документів на її ім`я у неї мали місце наступні тілесні ушкодження: синці - на повіках лівого ока, на лівій боковій поверхні шиї в верхній третині, проекції правої реберної дуги по пахвовим лініям, на правій боковій стінці живота, в проекції лівої реберної дуги по пахвовим лініям; садна - в лобній ділянці зліва та лівій скроневій ділянці.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду, 17 лютого 2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження №0000948 від 04.02.2019 року щодо нього.

З урахуванням невизнання обвинуваченим своєї вини, відповідно до ст. 285 КПК України, ОСОБА_3 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений надав свою згоду саме на розгляд його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000948 від 04.02.2019 року закрити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 висловили позицію на розсуд суду.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню за таких підстав.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тобто суд, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд першої інстанції своєю ухвалою, а не вироком, закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, в тому числі у разі встановлення підстав, передбачених ст. 49 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків та за яке передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Вказане кримінальне правопорушення, згідно висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, було вчинено 03.02.2019 року.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 24 березня 2021 року сплинув 2-х річний строк з дня вчинення кримінального правопорушення та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання обвинуваченим вини є правом, а не його обов`язком, а тому невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

За таких обставин клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності підлягає задоволенню, кримінальне провадження №0000948 від 04.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України - закриттю.

Під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення на її користь матеріальної шкоди в сумі 13 294 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20), проте позбавлений можливості вирішити заявлений потерпілою цивільний позов, оскільки в судовому засіданні не було досліджено докази на підтвердження обґрунтування зазначених в позові сум завданих матеріальних та моральних збитків, у зв`язку з перериванням стадії дослідження доказів заявленим обвинуваченим клопотанням, що підлягає невідкладному вирішенню.

За таких підстав, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення на її користь матеріальної шкоди в сумі 13 294 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. слід залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій ОСОБА_10 право звернення до суду про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 5, 12. 44, 49 КК України,п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за №0000948 від 04.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в сумі 13294,00 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час оголошення повного тексту ухвали о 14.00 год. 25.03.2021 року.

Суддя