Справа № 487/4164/20
Провадження № 1-кп/487/347/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001032 від 27.03.2020 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 раніше судимого:

-01.09.1993 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.142 КК України (1960 року) до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28.11.1996 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст..229-6 ст.43 КК України(1960 року) до п`яти років шести місяців позбавлення волі;

-10.12.2003 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі;

-12.06.2008 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ст..69, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ст..ст.70,71 КК України до одного року восьми місяців позбавлення волі;

-18.04.2013 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.263 КК України до одного року позбавлення волі на підставі ст..75 КК України з іспитовим строком на один рік;

-06.03.2019 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.125 КК України до 120 годин громадських робіт;

-07.03.2019 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 850 грн..

Сторони кримінального провадження

прокурор окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

27.03.2020 року, приблизно о 18-00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 перебували у приміщенні вітальні в квартирі АДРЕСА_3 , при цьому у них, на ґрунті довготривалих, особистих, неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої, у ОСОБА_5 , виник злочинний, протиправний умисел направлений на вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , взяв кухонний ніж, та направився до спальної кімнати, де, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_8 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, наніс ним один удар в область шиї ОСОБА_8 зліва, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення шиї з пошкодженням лівої гілки сонної артерії та верхівки лівої легені, яке супроводжувалося зовнішньою та внутрішньою плевральною кровотечею та ускладнилось гострою кровотечею, внаслідок чого ОСОБА_8 помер.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України та визнає його винуватим у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України не визнав, не оспорюючи факту спричинення ОСОБА_8 , тілесного ушкодження, внаслідок якого настала смерть потерпілого, зазначив, що не мав умислу на його вбивство та діяв у межах необхідної оборони.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що тривалий час проживає за адресою АДРЕСА_4 , в квартирі яка належить його покійній матері.

ОСОБА_8 був його знайомим, якому він дозволив пожити у своїй квартирі, так як той був безхатченком. За час свого проживання, ОСОБА_8 часто зловживав спиртними напоями, та неодноразово влаштовував сварки, декілька раз наносив йому (обвинуваченому) тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він звертався до лікаря.

В кінці березня 2020 року, точної дати він не пам`ятає, він перебував вдома, куди у вечірній час прийшов ОСОБА_8 , який був у нетверезому стані, у кімнаті, де знаходиться кухня, між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , наніс йому декілька ударів по голові та в живіт, після чого пішов в іншу кімнату, де продовжував висловлювати в його адресу погрози.

Приблизно через 10-15 хвилин, оскільки ОСОБА_8 не припинив висловлювати на його адресу погрози, він взяв ніж та пішов до кімнати з тією метою, щоб висловити ОСОБА_8 вимогу припинити вчиняти стосовно нього неправомірні дії.

При цьому ОСОБА_8 наніс йому один удар рукою, в яку саме частину тіла він не пам`ятає, на що він наніс ОСОБА_8 один удар ножем в область шиї зліва. Після чого, ОСОБА_8 захрипів та впав на ліжко, а він пішов на вулицю, де попросив незнайомого чоловіка викликати поліцію. Ніж викинув на вулиці біля трамвайної зупинки, де його в подальшому, знайшли працівники поліції.

Стверджував, що діяв в межах необхідної оборони, оскільки ОСОБА_8 був молодшим, більшим по комплекції та сильнішим, тому він об`єктивно побоювався за своє життя. Наміру вбити потерпілого він не мав.

Просив його суворо не карати. Зазначив, що жалкує про скоєне.

Показання свідка ОСОБА_9 , яка безпосередньо під час допиту в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 , її сусід, він разом з покійною матір`ю проживали у їх будинку. Після смерті матері в квартирі разом з ОСОБА_5 , приблизно пів року проживав хлопець на ім`я ОСОБА_10 .

Зазначила, що в один з днів, дати вона не пам`ятає, їй зателефонувала сусідка на ім`я ОСОБА_11 , та повідомила, що ОСОБА_12 убив хлопця, який з ним проживав.

Вказала, що ОСОБА_5 , як сусіда може охарактеризувати з негативної сторони, як жорстоку людину.

Показання свідка ОСОБА_13 , яка безпосередньо під час допиту в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 , її сусід, в його квартирі також проживав хлопець на ім`я ОСОБА_10 .

В кінці березня 2020 року, точної дати вона не пам`ятає, вранці, приблизно о 06-00 годині у дворі вона зустрілася з ОСОБА_5 , який сказав їй, що ножем ударив хлопця, який з ним проживав, та пропонував їй піти подивитися, живий він чи помер. Однак вона відмовилася, оскільки побоювалася за своє життя, так як ОСОБА_5 знала з негативної сторони, як досить агресивну людину.

Показання свідка ОСОБА_14 , який безпосередньо під час допиту в судовому засіданні пояснив, що 27.03.2020 року, приблизно о 19-00 годині, він разом зі знайомими перебував біля кафе по вул. 3-тій Слобідській, коли до нього підійшов раніше йому не знайомий ОСОБА_5 та попросив викликати поліцію, зазначивши, що у нього вдома лежить чоловік з пораненням, можливо мертвий. При цьому обвинувачений показав де він живе.

Він зі свого мобільного телефону викликав поліцію, співробітники якої на службових автомобілях, прибули приблизно через п`ять хвилин.

Показання свідка ОСОБА_15 , який безпосередньо під час допиту в судовому засіданні пояснив, що є працівником УПП м.Миколаєва, 27.03.2020 року, у вечірній час перебуваючи на чергуванні, він у складі екіпажу, прибув за викликом по факту можливого вбивства, в район перехрестя вулиць 3-ї Слобідської та Скороходова у м.Миколаєві.

Де почали відпрацювання вулиці 3-ї Слобідської в сторону морського порту, при цьому, ними було опитано продавця магазину, яка пояснила, що по вулиці ходив чоловік та говорив, що вбив людину

В подальшому, в одному з дворів, вони побачили чоловіка, який пояснив, що вбивство сталося в сусідньому будинку. Коли вони зайшли у вказаний будинок, то побачили ОСОБА_5 , який спочатку повідомив, що прийшов додому, де побачив мертвим хлопця, який проживав у нього. В подальшому під час розмови, обвинувачений повідомив, що це саме він, під час спільного вживання спиртних напоїв, наніс удар ножем своєму знайомому.

Покази вказаних осіб, щодо фактичних обставин скоєння ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, у своєму взаємозв`язку повністю узгоджуються з сукупністю досліджених судом письмових доказів, а саме

Рапортом старшого інспектора чергової частини Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області, щодо реєстрації повідомлення від 27.03.2020 року о 18-56 годині, про факт вбивства. Відповідно до наданої інформації заявник телефонував на лінію 102 на прохання ОСОБА_5 (Том 1 арк.99-100).

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001032, відповідно до якого 27.03.2020 року о 19-55 годині до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, за фактом вбивства ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , 27.03.2020 року близько 18-00 години в приміщенні квартири АДРЕСА_3 (Том 2 арк.101).

Протоколом огляду місця події, з фото таблицею та додатком до нього, складеним слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 27.03.2020 року, за результатами огляду приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу, під час проведення вказаної слідчої дії у кімнаті (вітальні) на ліжку зліва було виявлено та вилучено труп чоловіка, з наявним тілесним ушкодженням в області шиї, у вигляді щілиноподібної форми рани, довжиною три сантиметри. Обстановка у приміщенні кімнати порушена, наявні сліди боротьби, про що свідчить перевернуте праворуч від входу, ліжко.

Також в кімнаті було виявлено та вилучено ніж з ручкою блакитного кольору, та змив речовини бурого кольору з ліжка, поблизу трупу.

У приміщенні кухні було виявлено та вилучено ніж, з ручкою білого кольору, поміщений до спецпакету №7107749; ніж з дерев`яною ручкою, поміщений до спецпакету №7107750; ніж з ручкою блакитно-білого кольору, поміщений до спепакету №7107751; ніж з ручкою коричневого кольору, поміщений до спец пакету №7107752; ніж з ручкою чорного кольору, поміщений до спецпакету №7107753.( Том 1 арк.104-118; Том 2 арк.33).

Дозвіл на проведення вказаної слідчої дії було надано ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.03.2020 року справа №487/1804/20 провадження №1-кс/487/2197/20 (Том 1 арк.121-122).

Протоколом огляду місця події, з фототаблицею, складеного слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 27.03.2020 року, за результатами огляду території між житловим будинком АДРЕСА_5 та трамвайною зупинкою у м.Миколаєві.

Відповідно до протоколу, під час проведення вказаної слідчої дії, на відстані 1,4 метри від житлового будинку та 1,5 метри від трамвайної зупинки було виявлено та вилучено ніж з пластмасовою ручкою червоно-білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які не мають чіткої форми та хаотично розташовані по всій площині леза.

Ніж було упаковано до спец пакету №ЕХРО 265935. (Том 1 арк. 172-176).

Протоколом огляду трупу, складеного слідчим СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області 28.03.2020 року.

Відповідно до протоколу, під час вказаної слідчої дії було оглянуто труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наявним тілесним ушкодженням у вигляді рани на боковій поверхні шиї зліва.

Висновком судово-медичної експертизи №903 від 08.05.2020 року, проведеної на підставі Постанови начальника відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.03.2020 року, відповідно до якого: смерть ОСОБА_8 настала в результаті проникаючого сліпого колото-різаного поранення шиї з пошкодженням лівої гілки сонної артерії та верхівки лівої легені, яка супроводжувалась зовнішньою і внутрішньо-плевральною кровотечею та ускладнилася гострою кровотечею.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: рани на боковій поверхні шиї зліва з рановим каналом та пошкодженням лівої гілки сонної артерії, верхівки лівої легені, вказане тілесне ушкодження є прижиттєвим, на що вказує наявність крововиливу в його проекції, та утворилося незадовго до настання смерті.

Характер рани, а саме, щілиноподібна форма, рівні, не осаджені краї, один з кінців гострий, протилежний П-подібної форми, наявність ранового каналу, перевага довжини ранового каналу над довжиною рани, а також дані медико-криміналістичного дослідження, дають можливість зробити висновок, що вона має ознаки колото-різаної та утворилася від однократної дії якогось плаского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має вістря, обух та лезо.

По ступеню тяжкості рана в області шиї з рановим каналом та пошкодженням лівої гілки сонної артерії, верхівки лівої легені має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для боротьби чи самозахисту при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_8 не виявлено.

В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпілий був звернений до нападаючого передньою частиною тіла.

Ступінь наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупу, яке відповідно до вступної частини висновку, було розпочато 28.03.2020 року о 10-40 годині, пройшло не менше 16-20 годин.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт з концентрацією 2,64 проміле, що стосовно до живих осіб може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до групи «А» з ізогемаглютинінами анти-В ізосерелогічної системи АВО. (Том.1 арк.129-134).

Висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 74-МК від 02.06.2020 року проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 24.05.2020 року відповідно до якого на препараті шкіри з шиї від трупа ОСОБА_8 є одне колото-різане пошкодження, яке утворилося внаслідок однократної дії колюче-ріжучого предмету, що має вістря, лезо та обух.

Можливість утворення ушкодження від дії клинка наданого на експертизу ножа, вилученого 27.03.2020 року, під час огляду місця події, а саме земельної ділянки між житловим будинком АДРЕСА_5 та трамвайною зупинкою у м.Миколаєві, не виключається (Том 1 арк.127-132).

Вказані експертні дослідження проведено з дотриманням положень ст..243 КПК України у відповідності до приписів Інструкції про проведення судово-медичних експертиз та Правил судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у Бюро СМЕ, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року.

Експерти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 мають відповідні освітньо-кваліфікаційні рівні та стаж експертної роботи.

Висновки експертів є чіткими, обґрунтованими та зрозумілими, містять послідовний виклад дослідницької частини поставлених на вирішення експертів питання та відповіді на них.

Твердження захисника, в тій частині, що вказані висновки експертів є недопустимими доказами, так як проведені експертами не державної спеціалізованої експертної установи, суд вважає, такими, що не ґрунтуються на положеннях діючих нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Відповідно до абзаців 1, 2 п. 1 Положення про бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим), затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6 - бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим) є державними спеціалізованими установами, що входять до структури закладів охорони здоров`я України. Основною діяльністю бюро є проведення судово-медичних експертиз, що призначаються особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи.
Згідно п. 1.3 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я від 17.01.1995 року № 6 - система судово-медичної служби України складається з: Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України; Республіканського бюро судово-медичної експертизи (Автономна Республіка Крим); Бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів.
У своєму узагальненні щодо судової практики про застосування судами кримінально-процесуального законодавства при призначенні судових експертиз і використання їх висновків у кримінальному судочинстві, ВССУ зазначив, що відповідно до чинного законодавства бюро СМЕ в організаційному та науково-методичному відношенні підпорядковані МОЗ України; судовим експертам, які працюють у бюро СМЕ, свідоцтво на право проведення судово-медичних експертиз надається зазначеним міністерством; при здійсненні експертної діяльності вони керуються обов`язковими для них відомчими нормативними актами МОЗ України, таким чином за цим напрямком роботи вказані експертні установи фактично виконують функції державної спеціалізованої установи

Висновком судово-імунологічної експертизи №273-і від 10.04.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 31.03.2020 року, відповідно до якого кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемоглютиніном анти-В ізосерелогічної системи АВО.

Кров ОСОБА_5 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерелогічної системи АВО.

На фрагменті марлі зі змивом, представленому експерту, який було вилучено 27.03.2020 року під час огляду місця події, а саме в приміщенні кімнати (вітальні) квартири АДРЕСА_3 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерелогічної системи АВО, походження якої не виключається від ОСОБА_8 і виключається від ОСОБА_5 (Том 1 арк.166-169).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 13.04.2020 року фрагмент марлі, на якому знаходиться кров людини, упакований в спецпакет №2, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 1 арк. 170-171).

Висновком судово-імунологічної експертизи №290-і від 22.04.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 31.03.2020 року, відповідно до якого на куртці та спортивних штанах, представлених експерту, які було вилучено 28.03.2020 року під час огляду трупу ОСОБА_8 , знайдена кров людини при серологічному досліджені якої виявлений антиген А ізосерелогічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі ОСОБА_8 та виключається від ОСОБА_5 (Том 1 арк.208-212).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 29.04.2020 року куртка та штани ОСОБА_8 , упаковані в спец пакет №ЕХРО 0414745, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 1 арк. 213-214).

Висновком судово-імунологічної експертизи №270-і від 15.04.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 31.03.2020 року, відповідно до якого на кросівку на ліву ногу, представленому експерту, який було вилучено 28.03.2020 року під час затримання та освідування ОСОБА_5 , знайдена кров людини при серологічному досліджені якої виявлений антиген А ізосерелогічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі ОСОБА_8 та виключається від ОСОБА_5 .

На майці та штанах, представлених експерту, які було вилучено 28.03.2020 року під час затримання та освідування ОСОБА_5 , знайдена кров людини при серологічному досліджені якої виявлений антиген В ізосерелогічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі ОСОБА_5 та виключається від ОСОБА_8 (Том 1 арк.208-212).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 29.04.2020 року майку, упаковану в спец пакет №ЕХРО 0414782, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ; штани упаковані в спец пакет №ЕХРО 0414785, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ; кросівки, упаковані в спец пакет №ЕХРО 0414781, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 1 арк. 239-240).

Висновком судово- цитологічної експертизи №56-ц від 22.04.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 31.03.2020 року, відповідно до якого під час проведення цитологічного дослідження піднігтьового вмісту правої (об.1) і лівої (об.2) руки підозрюваного ОСОБА_5 знайдено кров людини та епітеліальні клітини багатошарового плаского не зроговілого епітелію, статеву приналежність яких визначити не вдалося через відсутність ядер в препаратах. При серелогічному досліджені крові виявлені антиген А і В ізосерелогічної системи АВО.

Враховуючи групову приналежність крові осіб, зазначених у кримінальному провадженні та отримані результати, можна прийти до висновку, що антиген А, виявлений в піднігтьовому вмісті обох рук підозрюваного ОСОБА_5 і не властивий йому, міг утворитися за рахунок крові та епітеліальних клітин особи, в крові якої цей антиген знаходиться, в тому числі і потерпілого ОСОБА_8 .. Виявлений антиген В в піднігтьовому вмісті обох рук підозрюваного ОСОБА_5 міг утворитися за рахунок крові та епітеліальних клітин самого підозрюваного ОСОБА_5 .. Домішок крові та клітин в даних об`єктах особи з груповою приналежністю крові АВ (ІV) по ізосерелогічній системі АВО не виключається (Том 2 арк.1-5).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 22.04.2020 року піднігтьові зрізи з рук ОСОБА_5 , упаковані в спец пакети №ЕХРО 1040797 та №ЕХРО 1040798, опечатані печаткою Миколаївського ОБСМЕ, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 2 арк. 6-7).

Висновком судово-імунологічної експертизи №272-і від 13.04.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 31.03.2020 року, відповідно до якого на сорочці та куртці, представлених експерту, які було вилучено 28.03.2020 року під час затримання та освідування ОСОБА_5 , знайдена кров людини при серологічному досліджені якої виявлений антиген А ізосерелогічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі ОСОБА_8 та виключається від ОСОБА_5 (Том 2 арк.55-58).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 29.04.2020 року куртку, упаковану в спец пакет №ЕХРО 0414782, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ; штани упаковані в спец пакет №ЕХРО 0414787, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ; сорочку, упаковану в спец пакет №ЕХРО 0414576, опечатаний печаткою Миколаївського ОБСМЕ, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 2 арк. 59-60).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №405 від 16.06.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 07.04.2020 року, відповідно до якого на клинку ножа (об`єкт №1), руків`ї ножа (об`єкт №3), представленого експерту, який було вилучено 27.03.2020 року під час огляду місця події на перехресті вулиць Кузнецької та 3-ї Слобідської у м.Миколаєві, виявлено клітини з ядрами з домішкою крові, на клинку ножа (об`єкт №2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1. додаток 1).

На руків`ї ножа (об`єкт №4) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу.

Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові, виявлених на клинку ножа (об`єкт №1), руків`ї ножа (об`єкт №3) та клітин з ядрами без домішки крові, виявлених на клинку ножа (об`єкт №2) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_8 та в об`єктах №№1,2,3 складає 8,78х10-34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 1,14х1033 осіб.

Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові, виявлених на клинку ножа (об`єкт №1), руків`ї ножа (об`єкт №3), та клітин з ядрами без домішки крові, виявлених на клинку ножа (об`єкт №2) від підозрюваного ОСОБА_5 виключається (Том 2 арк.79-85).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 09.04.2020 року, вилучені з тумби розташованої на кухні під час огляду місця події квартири АДРЕСА_3 , 27.03.2020 року два кухонні ножі, упаковані в спецпакети № 7107749 та №7107750, опечатані печаткою Миколаївського ОБСМЕ, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів (Том 1 арк. 205-206).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 27.05.2020 року, зразок крові померлого ОСОБА_8 , упакований в спецпакет №3591709, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 1 арк. 224-225).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 27.05.2020 року, зразок крові підозрюваного ОСОБА_5 , упакований в спецпакет №5423681, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 2 арк. 42-43).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 29.04.2020 року, речі, вилучені під час затримання у ОСОБА_5 , а саме штани чорного кольору, упаковані в спецпакет № ЕХРО 0414784; куртку сірого кольору, упаковану в спецпакет № ЕХРО 0414786, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів (Том 2 арк. 52-53).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 15.04.2020 року, ножі, вилучені під час проведення огляду місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 , упаковані в спецпакет № 7107751; №7107752; №7107753, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів (Том 2 арк. 70-71).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 24.06.2020 року, ніж, вилучений під час проведення огляду місця події, а саме території на перехресті вулиць Кузнецької та 3-ї Слобідської у м.Миколаєві, упакований в спецпакет №5288497, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів (Том 2 арк. 72-73).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 14.04.2020 року, піднігтьові зрізи з рук померлого ОСОБА_8 , упаковані в спецпакет № «А» та № «Б», визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів (Том 2 арк. 74-75).

Вказані докази, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин скоєння ОСОБА_5 , 27.03.2020 року умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 ..

Не визнання ОСОБА_5 своєї вини, в частині наявності в нього умислу на скоєння вбивства ОСОБА_8 , а також твердження, в тій частині, що смерть потерпілому він заподіяв, діючи в межах необхідної оборони, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки вказана позиція обвинуваченого була спростована сукупністю досліджених при судовому розгляді, належних та допустимих зазначених вище доказів.

Одночасно, надаючи оцінку вказаним твердженням ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Суспільно небезпечне посягання для визнання його таким, від якого допустима необхідна оборона, має за своїм характером і ступенем суспільної небезпечності реально заподіювати чи створювати реальну загрозу заподіяння шкоди правам та інтересам, та виявляється в активних умисних діях особи, якою здійснюється посягання.

В ході судового розгляду, не встановлено наявності зі сторони ОСОБА_8 будь-яких умисних дій, які б реально заподіяли чи створювали реальну загрозу заподіяння обвинуваченому ОСОБА_5 будь-якої шкоди.

Твердження обвинуваченого, щодо того, що ОСОБА_18 , під час сварки наніс йому чисельні удари в область голови та тулуба, не знайшли свого підтвердження, та були спростовані Висновком судово-медичної експертизи №383 від 06.04.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 31.03.2020 року, відповідно до якого, на тілі ОСОБА_5 , при складанні Протоколу його освідування 28.03.2020 року, не виявлено тілесних ушкоджень, давність утворення яких відповідає 27.03.2020 року.

Крім того, як пояснив у судовому засіданні обвинувачений, після початку конфлікту та нанесення йому ударів, ОСОБА_8 вийшов в іншу кімнату, куди він (обвинувачений), взявши ніж, пішов приблизно через 15 хвилин, де і наніс ОСОБА_8 один удар ножем в область шиї.

Таким чином, під час судового розгляду провадження не встановлено будь-яких фактичних обставин, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_5 , наносячи удар потерпілому, діяв у межах необхідної оборони.

Також при кваліфікації дій обвинуваченого, саме як умисне вбивство, суд враховує спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення, завданого потерпілому, а саме той факт, що обвинувачений наніс удар ножем, в життєве важливий орган людини, шию де розташовані основні магістральні судини та артерії.
Таким чином, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_5 були направлені саме на позбавлення життя ОСОБА_8 ..

Крім вищезазначених доказів, вказані обставини, знайшли своє підтвердження дослідженим у судовому засіданні Протоколом слідчого експерименту з додатком до нього від 28.03.2020 року (Том 2 арк.95-100).

Так, з протоколу та відтвореного відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , проведеного в період часу з 15:05 години до 16:20 години 28.03.2020 року, обвинувачений детально повідомив та відтворив обставини, щодо вчинення ним дій умисного вбивства ОСОБА_18 .

При наданні оцінки доводам сторони захисту що до того, що досудове розслідування було здійснено не уповноваженими слідчими під процесуальним керівництвом не уповноваженого прокурора, що тягне за собою визнання усіх здобутих доказів недопустимими, оскільки матеріали кримінального провадження не містять Постанов уповноважених осіб, щодо створення груп прокурорів та слідчих, суд виходить з наступного.
Так, захисник зазначає, що їй, процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, 19.11.2020 року, було відкрито матеріали досудового розслідування, та надано наступні процесуальні документи: Постанову про призначення групи прокурорів, складену від імені Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_19 27.03.2020 року; Повідомлення т.в.о. начальнику СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_20 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, складене від імені Заступника керівника Миколаївської місцевої проккратури №1 ОСОБА_19 27.03.2020 року; Постанову про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих, складену від імені т.в.о. начальника СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_20 27.03.2020 року; Доручення слідчому СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_21 про проведення досудового розслідування, складене від імені т.в.о. начальника СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_20 27.03.2020 року, які не містять підписів зазначених осіб, що свідчить про те, що слідчі, які здійснювали досудове розслідування та прокурор, який здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, не мали на те законних повноважень.
Разом з тим, прокурором при судовому розгляді провадження суду було надано оригінали зазначених процесуальних рішень, прийнятих заступником керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_19 та т.в.о. начальника СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_20 , з дотриманням положень частин 2 та 6 статті 110 КПК України (Том 1 арк.136-144).
Одночасно суд зазначає, що відповідно до Протоколів надання доступу до матеріалів досудового розслідування, 17.07.2020 року, підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику, на виконання приписів ст.290 КПК України було надано доступ до матеріалів кримінального провадження, з якими вони і ознайомилися у повному обсязі, що засвідчили власними підписами, без зауважень (Том 2 арк.91-93).
Таким чином, під час судового розгляду були спростовані вказані твердження захисника, оскільки на час виконання вимог ст..290 КПК України у кримінальному провадженні №0001032 від 27.03.2020 року були прийняті відповідні процесуальні рішення, щодо призначення груп слідчих та прокурорів, доступ до оригіналів яких було надано стороні захисту.

Таким чином, слідчі ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 мали повноваження щодо здійснення досудового розслідування та прокурор ОСОБА_6 , щодо процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що докази у кримінальному провадженні зібрано з дотриманням правової процедури призначення суб`єкта, який здійснював досудове розслідування, а отже визнає їх допустимими.

При цьому суд зазначає, що дії прокурора ОСОБА_6 , щодо надання адвокату ОСОБА_25 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, після її вступу у справу на стадії судового розгляду, процесуальних документів, які не містять підписів посадових осіб, від імені яких їх складено, має бути предметом перевірки зі сторони безпосереднього керівника, в рамках належного виконання ним своїх службових повноважень.

Також суд вважає безпідставними посилання захисника, на те, що Протокол слідчого експерименту, проведеного за участі ОСОБА_5 є недопустимим доказом, оскільки вказану слідчу дію було проведено у квартирі АДРЕСА_3 , без ухвали слідчого судді, виходячи з наступного.
Згідно до положень ст..240 КПК України, слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події проведення необхідних дослідів чи випробувань з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. В протоколі про проведення слідчого експерименту докладно викладаються його умови і результати проведення.

Слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє.

Як було встановлено під час судового розгляду, квартира АДРЕСА_6 , належить на праві власності покійній матері обвинуваченого. Сам ОСОБА_5 тривалий час та постійно проживає у вказаній квартирі, а отже після смерті матері, фактично вступив у право володіння квартирою, та добровільно надав свою згоду на проведення вказаної слідчої дії.

Оспорюванний стороною захисту слідчий експеримент було проведено у присутності понятих та за результатами проведеної слідчої дії, у відповідності до ст.104,240 КПК України були складено протокол.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що слідчий експеримент проведено з дотриманням законодавчо визначеного порядку, відсутні правові підстави для визнання Протоколу, складеного за результатами його проведення недопустимим доказом.

Також суд вважає безпідставними твердження сторони захисту в тій частині, що огляд місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 , було проведено з порушенням вимог ч.2 ст.237 КПК України, оскільки слідчим зупинявся відеозапис під час вилучення та пакування ножів та змивів РБК, що є підставою для визнання Протоколу, складеного за результатами його проведення недопустимим доказом, так як, факт виявлення ножів та речовини бурого кольору на ліжку біля трупу ОСОБА_8 , зафіксовано, як у протоколі проведення вказаної слідчої дії так і відеозаписом.

Огляд проводився у присутності понятих, яким у повному обсязі було зачитано, складений протокол, який як вбачається з його тексту а також з переглянутого судом відеозапису, було ними підписано без зауважень.

З урахуванням зазначеного, при проведенні вказаної слідчої дії, слідчим у повному обсязі дотримано вимоги ст..ст.236, 237 КПК України, протокол складено з дотриманням приписів ст..110 КПК України, а отже підстави, для визнання його недопустимим доказом, судом не встановлено.

Щодо твердження захисника, що під час досудового розслідування було порушено право ОСОБА_5 на захист, оскільки йому не було відкрито у повному обсязі матеріали досудового розслідування, а саме відеозаписи, які є додатками до Протоколів огляду місця події та речових доказів, суд зазначає, що відповідно до Протоколів надання доступу до матеріалів досудового розслідування, 17.07.2020 року, підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику, на виконання приписів ст.290 КПК України було надано доступ до матеріалів кримінального провадження, з якими вони і ознайомилися у повному обсязі, що засвідчили власними підписами без зауважень.
Одночасно, згідно до пакування додатків до Протоколу огляду місця події від 27.03.2020 року та Протоколу слідчого експерименту від 28.03.2020 року, відеозаписи вказаних слідчих дій були переглянуті, як підозрюваним так і його захисником, що підтверджується їх підписами.

Таким чином, судом не встановлено порушень прав обвинуваченого на доступ до матеріалів кримінального провадження, передбачене ст..290 КПК України, стороною обвинувачення суду не надавались докази, до яких стороні захисту не було надано доступ, таким чином порушення права ОСОБА_5 на захист не встановлено.

Одночасно суд зазначає, що ставлячи під сумнів зібрані стороною обвинувачення речові докази у кримінальному проваджені, сторона захисту не ініціювала їх дослідження в судовому засіданні, при виконанні судом вимог ст..349 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 за п.1 ч.1 ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються зпозицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу… Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого.

Так ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи.

Обвинувачений раніше неодноразово засуджувався, на обліку у КНП «Миколаївському обласному центрі психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради не перебуває.

За місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи №95 від 03.06.2020 року, проведеної на підставі Постанови слідчого від 01.05.2020 року, ОСОБА_5 на момент інкримінованого правопорушення страждав та на теперішній час страждає на психічне захворювання розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Епізодичне вживання. Даний розлад не є тимчасовим. За своїм психічним станом на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час ОСОБА_5 міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи психічний стан, ОСОБА_5 не потребує застосування до нього примусових захродів медичного характеру.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.115 КК України.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.

З урахуванням положень ч.2 ст..124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на залучення експертів слід покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, слід вирішити з урахуванням приписів ст..100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.03.2020 року справа №487/1804/20 провадження №1-кп/487/2170/20.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді восьми років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст..72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання та з 27 березня 2020 року до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраною тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні фрагмент марлі на якому міститься кров людини; кухонний ніж, запакований до паперового пакету №1, кухонний ніж, запакований до спец.пакету № 7107749; кухонний ніж, запакований до спец.пакету №7107750; ніж, упакований до спец пакету №7107751; ніж упакований до мпецпакету №7107752; ніж, упакований до спец пакету №7107753; ніж, упакований до спец пакету №5288497; куртку, брюки, запаковані до спец.пакету №ЕХРО 0414745; зразок крові померлого ОСОБА_8 , запакований до спец.пакету №3591709; піднігтьові зрізи з рук ОСОБА_5 , упаковані до спец пакетів №INZ 1040797 та №INZ 1040798; зразок крові ОСОБА_5 , упакований до спец.пакету №5423681; піднігтьові зрізи з рук ОСОБА_8 , упаковані до спец пакетів №А та №Б - які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні - штани, упаковані до спец.пакету №ЕХРО0414784; куртку, упаковану до спец пакету №ЕХРО0414786; кепку, упаковану до спец.пакету №ЕХРО0414783; сорочку, упаковану до спец пакету №ЕХРО0414576; майку, упаковану до спец.пакету №ЕХРО0414782; штани, упаковані до спец.пакету №ЕХРО0414785; кросівки упаковані до спец.пакету №ЕХРО0414781; кофту чорного кольору, упаковану до спец пакету №ЕХРО 0414787, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області повернути за належністю ОСОБА_5 , скасувавши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.03.2020 року справа №487/1804/20 провадження №1-кс/487/2170/20.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати по залученню експертів у розмірі 12165,47 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3