Справа № 301/1366/21
У Х В А Л А
"28" липня 2021 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Слідча СВ відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчої судді Іршавського районного суду з клопотанням про надання дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності відділу культури, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації.
Клопотання мотивовано тим, що 26 травня 2021 року до чергової частини відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області надійшла колективна заява від працівників Приборжавської дитячої школи мистецтв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що працівниками сектору культури, молоді та спорту Іршавської РДА було внесено неправдиві відомості в офіційні документи.
В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що працівниками відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Довжанської сільської ради вносяться неправдиві відомості в офіційні документи, через що ними було недоотримано заробітну плату.
Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_7 показала, 22 квітня 2021 року сектор культури, молоді та спорту припинив свою діяльність і його правонаступником є відділ культури, молоді та спорту Хустської РДА.
Слідча посилається на те, що з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, для дослідження та перевірки правильності нарахування заробітної плати, доплат, виплат, лікарняних, відряджень, матеріальної допомоги, соціальної допомоги та інших соціальних виплат працівникам Приборжавської школи мистецтв у період з 01.01.2020 року4 по 31.12.2020 року, просила надати дозвіл на проведення позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу культури, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації, яку просила доручити Управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області в період з 23.08.2021 року по 13.09.2021 року.
У судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, згідно заяви клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Згідно ч.ч. 6, 7, 8 ст.11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю України», позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланові виїзні ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Орган або особа, що ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості.
Згідно п.29 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 року №550, позапланова виїзна ревізія об`єкта контролю за зверненням правоохоронного органу проводиться у разі надання ним: клопотання слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії та ухвали суду про дозвіл на її проведення, в якому зазначаються підстави проведення, дати її початку та закінчення, а також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (для ревізії суб`єкта господарської діяльності не віднесеного Законом до підконтрольних установ); інформації про факти, що свідчать про порушення об`єктом контролю - підконтрольною установою законів, та рішення суду про дозвіл на проведення ревізії, в якому зазначаються підстави для її проведення, дати початку та закінчення проведення ревізії.
Однак, у клопотанні зазначено тільки статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, по якій порушено кримінальне провадження, але не зазначено юридичної кваліфікації злочину. Не містить клопотання і викладення обставин справи, які б свідчили про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, Рішення Конституційного Суду від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011, статтями 7, 86 та ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть лише фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства; перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини у кримінальному процесі та ухвалення справедливого рішення у справі.
Відповідно до ст.92 КПК України, у кримінальному провадженні обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, у тому числі й допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За змістом ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Як визначено в ч.2 ст. 84 КПК України, одним із процесуальних джерел доказів є документи, до яких п. 4 ч. 2 ст. 99 цього Кодексу віднесено і висновки ревізій та акти перевірок.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом, а у відповідності до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.
Призначення позапланової перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією, ні негласною слідчою (розшуковою) дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, з клопотаннями про проведення яких вправі звертатися слідчий за погодженням із прокурором до слідчого судді.
Використання виразу «витребування та отримання» у ч.2 ст.93 КПК України передбачає повноваження використовувати як докази висновки ревізій і актів перевірок (як і будь-які інші документи), що існують незалежно від кримінального розслідування. Процесуальний закон чітко відрізняє документи, створені в межах кримінального провадження, від документів, походження яких не залежить від кримінального провадження, і підпорядковує ці два типи документів різному правовому режиму.
Отже, кримінальний процесуальний закон не встановлює отримання доказів шляхом надання дозволу на проведення позапланової перевірки ані слідчими суддями, ані прокурорами, слідчими, результати таких перевірок, призначених у межах розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, є недопустимими доказами і відповідно до ч.2 ст. 86 КПК України не повинні бути використані під час ухвалення судових рішень у межах кримінального провадження.
Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 27.04.2020 року у справі № 335/2108/17 (провадження № 51-6560км19) та від 23.06.2021 року у справі № 234/8803/18 (провадження № 51-2241км21).
Отримання доказу всупереч порядку, встановленому КПК України, тягне за собою недопустимість такого доказу, а також будь-яких інших доказів, здобутих завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
За таких обставин вважаю, що клопотання слідчої ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107 ч.4, 131, 309 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя : ОСОБА_1