Справа № 991/2376/21
Провадження № 1-кс/991/2421/21
УХВАЛА
7 квітня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 дослідив матеріали клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000463 від 17.02.2017.

07.04.2021 Вищим антикорупційним судом отримано вказане клопотання. Відповідно до його змісту cлідчим управлінням з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється слідство у провадженні № 0000463 від 17.02.2017.
У ньому було повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України).
У клопотанні також зазначено, що ОСОБА_4 , спільно та узгоджено з іншими особами, розробив злочинний план дій, яким обумовлено незаконний механізм відчуження земельної ділянки, шляхом виділення її із державної в комунальну власність, укладення ряду договорів, додаткових угод, складення документів на виконання цих договірних відносин поза межами наданих законом повноважень, з метою заволодіння об`єктами нерухомості.
Так, ОСОБА_4 безпідставно передав у власність ТОВ «ИССО» майнові права на квартири та вбудовано-прибудовані приміщення загальною площею понад 1 471 кв.м у будинках, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Цим, відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 08.12.2020, завдав шкоди державі на суму 15 313 720,80 гривень. Розмір шкоди є особливо великим, оскільки в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Вказаний злочин, за твердженнями слідства, ОСОБА_4 вчинив за попередньою змовою з начальником Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України ОСОБА_5 , заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , начальником Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України ОСОБА_7 , командиром військової частини НОМЕР_1 та начальником Установи «28 управління начальника робіт» Міністерства оборони України ОСОБА_8 , заступником начальника з капітального будівництва будівельно-монтажного управління №6 ОСОБА_9 та іншими невстановленими на цей час особами.
Вважаючи, що таке кримінальне провадження є підсудним Вищому антикорупційному суду, слідчий за погодженням з прокурором просять у своєму клопотанні застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріалами, слідчий суддя робить висновок, що воно не є підсудним Вищому антикорупційному суду з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1, 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначається ст. 33-1 КПК України з урахуванням п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК.
Відповідно до ч. 2 ст. 33-1 КПК слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Вона встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці до статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.
Примітка до статті 45 КК України, в свою чергу, визначає, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду не мають повноважень здійснювати судовий контроль у тих кримінальних провадженнях, які не визначені у ст. 33-1 КПК та примітці до ст. 45 КК України, а також не виконано умови, передбачені у п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18.09.2019 № 100-ІХ (далі Закон) внесені зміни до пункту 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК. Цим пунктом встановлено спеціальні правила для визначення підсудності провадження Вищому антикорупційному суду у період до набрання цим Законом чинності.
Так, пункт 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК визначає, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом для слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР):
1) з дня набрання чинності Законом;
2) до дня набрання чинності Законом, якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Ця норма Перехідних положень КПК звужує предметну підсудність Вищого антикорупційного суду, визначену ст. 33-1 КПК, якщо відомості про кримінальне правопорушення були внесенні до набрання чинності зазначеним Законом.
За таких умов, кримінальне провадження буде підсудним Вищому антикорупційному суду (за умови, що відомості до ЄРДР внесено до набрання чинності Законом) лише якщо:
1)воно стосується злочинів, визначених у ст. 33-1 КПК та примітці до ст. 45 КК України
2)були виконані умови, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК;
3)досудове розслідування у провадженні здійснюється або здійснювалось Національним бюро та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що відповідає першій ознаці віднесення кримінального провадження до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до постанови від 31.03.2021 у провадженні розслідується можлива причетність до вчиненого кримінального правопорушення колишніх вищих посадових осіб Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України тощо.
Однак, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у вказаному кримінальному провадженні внесено 20.02.2017. При цьому Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» набрав чинності 22.09.2019.
Тобто відомості про кримінальне правопорушення було внесено до реєстру до дня набрання чинності зазначеним Законом.
Як зазначено в тексті клопотання та підтверджується доданими до нього матеріалами, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань. Відомостей про те, що таке кримінальне провадження розслідується Національним антикорупційним бюро України на дату подання клопотання або здійснювалося ним та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, матеріали клопотання не містять.
За таких умов, зважаючи на те, що відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000463 були внесені до дня набрання чинності Законом, та враховуючи відсутність в матеріалах клопотання відомостей про здійснення досудового розслідування у ньому Національним антикорупційним бюро України, слідчий суддя робить висновок, що це кримінальне провадження не є підсудним Вищому антикорупційному суду. Слідчий суддя цього суду не уповноважений розглядати подане клопотання.
Враховуючи те, що слідчий суддя не уповноважений здійснювати судовий контроль у вказаному кримінальному провадженні, належним процесуальним рішенням в даному випадку буде повернення клопотання особі, яка її подала.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000463 від 17.02.2017 повернути особі, яка його подала;
-копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала клопотання, разом із клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.

На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1