Справа № 594/1712/20
У Х В А Л А
06 травня 2021 року

Слідчий суддя Борщівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 особи, яка звернулася із скаргою ОСОБА_3

дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві справу за скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000039 від 30 жовтня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
Потерпілий ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою, в якій просить скасувати постанову т.в.о. інспектора дізнаня ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000039 від 30 жовтня 2020 року, посилаючись на те, що вказане рішення інспектором дізнання було прийнято в порушення вимог ст. 9 КПК України, оскільки під час розслідування не було проведено усіх слідчих дій, спрямованих на встановлення винної особи, зокрема, не допитано ряд осіб. Про закриття кримінального провадження йому стало відомо 13 листопада 2020 року, коли отримав поштою копію оскаржуваної постанови. А тому, оскільки після цього з матеріалами кримінального провадження зміг ознайомитися лише 09 грудня 2020 року, незважаючи на те, що з відповідними клопотаннями звертався до правоохоронного органу 18 та 25 листопада, 02 та 09 грудня 2020 року, просив поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на такі обставини, як поважні, у зв`язку з чим пропустив визначений законодавцем строк для оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 скаргу підтримав, просить постанову т.в.о. інспектора дізнаня ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000039 від 30 жовтня 2020 року скасувати, як необґрунтовану та передчасну з підстав, наведених у скарзі.

Дізнавач просить у задоволенні скарги відмовити, оскільки вважає що постанова законна.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши документи, подані скаржником, матеріали кримінального провадження, встановлено наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, або прокурора, в тому числі рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Потерпілий ОСОБА_3 просив поновити пропущений ним строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що про закриття кримінального провадження йому стало відомо 13 листопада 2020 року, коли отримав поштою копію оскаржуваної постанови, однак після цього з матеріалами кримінального провадження зміг ознайомитися лише 09 грудня 2020 року, незважаючи на те, що з відповідними клопотаннями звертався до правоохоронного органу 18 та 25 листопада, 02 та 09 грудня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від 14 грудня 2020 року в справі №594/1712/20 повернуто скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000039 від 30 жовтня 2020 року у зв`язку з відсутністю підстав для поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

За апеляційною скаргою ОСОБА_3 Тернопільським апеляційним судом 02 лютого 2021 року вищезазначену ухвалу скасовано, постановлено нову ухвалу, якою скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000039 від 30 жовтня 2020 року визнано такою, що підлягає розгляду слідчим суддею, оскільки апеляційним судом встановлено, що строк на оскарження постанови пропущений ОСОБА_3 з поважних причин.

Враховуючи вище наведене вважаю, що строк подання скарги підлягає поновленню.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою до Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області (тепер відділення поліції №1 Борщівського ВП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області) про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Просив внести відомості про дане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування по даному факту. Зокрема, ОСОБА_3 у заяві зазначив, що ним було придбано кіоск, який був розміщений в АДРЕСА_1 (між старим та новим приміщенням школи мистецтв). В даному приміщенні він надавав безоплатну правову допомогу мешканцям міста Борщева та Борщівського району. На вказаній території земельної ділянки після демонтажу вказаного кіоску залишалась тротуарна плитка та поребрики. 15 жовтня 2020 року під час перебування в м.Борщеві він помітив, що його тротуарну плитку і поребрики хтось познімав, при більш детальному огляді він виявив відсутність 15 штук поребриків та 10 плиток, тобто невідомою особою вчинена крадіжка 15 штук поребриків та 10 штук тротуарної плити на загальну суму 900 грн.

У своїх письмових поясненнях, адресованих начальнику Борщівського ВП ОСОБА_3 додатково зазначив, що після демонтажу вище зазначеного кіоску за рішення міської ради йому було надано дозвіл на розміщення на тій ж земельній ділянці іншої більш сучасної споруди, проте в подальшому дане рішення втратило законну силу. На даний час йде підготовка до оскарження незаконного рішення місцевої влади.

За даними листа Борщівської міської ради від 27.10.2020 №1515/01-18, встановлено, що міською радою розглянуто звернення Борщівського відділення поліції від 16.10.2020 № 8721/102/04 щодо надання інформації та копій документів стосовно розміщення та демонтажу тимчасової споруди, що знаходилась в АДРЕСА_1 (біля школи мистецтв), та належала ОСОБА_3 . За результатами розгляду звернення міська рада повідомила, що:

- рішенням Борщівської міської ради від 15.03.2002 № 446 «Про надання в оренду земельної ділянки для розташування кіоску по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_6 » затверджено проект відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7 для розташування торгового кіоску по АДРЕСА_1 ;

- згідно договору купівлі - продажу від 09.08.2006 року, серії ВЕВ № 044884 ОСОБА_3 купив у ОСОБА_7 металевий кіоск, розміром 4.0x3.2 м, що знаходився по АДРЕСА_1 ;

- рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради від 20.04.2018 № 67 надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку схеми розміщення стаціонарної тимчасової споруди (павільйону площею до 30 м ) в АДРЕСА_1 , у разі демонтажу діючої тимчасової споруди;

- рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради від 07.08.2018 № 161 внесено зміни в п.1 рішення виконавчого комітету від 20.04.2018 № 67 та доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі не проведення вказаних робіт з демонтажу існуючої споруди до 25 серпня 2018 року - даний дозвіл анулюється»;

- рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради від 19.09.2018 № 174 внесено зміни в п.1 рішення виконавчого комітету від 07.08.2018 № 161 замінивши слова: «в разі не проведення вказаних робіт до 01.09.2018 - даний дозвіл анульовується» на «в разі не проведення вказаних робіт до 01.10.2018 року - даний дозвіл анульовується».

Листом Борщівської міської ради від 17.12.2018 №С 02-16/1014/580 ОСОБА_3 направлялось повідомлення, що 10.12.2018 ним, в присутності працівників Борщівського комунального підприємства, відповідно по прийнятих рішень виконавчого комітету міської ради, демонтовано стаціонарну тимчасову споруду по вул. С. Стрільців (біля школи мистецтв) в м. Борщеві.

Інформацією, щодо перерахунку тротуарної плитки та бордюрних каменів за вищевказаною адресою міська рада не володіє.

Оскаржуваною постановою т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2020 року закрито кримінальне провадження №0000039, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Зокрема, з мотивувальної частини постанови вбачається, що дізнавачем встановлено відсутність факту крадіжки майна ОСОБА_3 , оскільки частина тротуарної плитки та поребриків були пошкоджені під час демонтажу та проведення будівельних робіт ОСОБА_8 .

Зі змісту оскаржуваної постанови також встановлено, що 29.10.2020 т.в.о. інспектора СД ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП ОСОБА_9 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039, за заявою ОСОБА_3 .

В ході досудового розслідування встановлено, що 09.08.2006 ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 металевий кіоск, розміром 4,0 х 3,20 м.кв., що знаходиться по АДРЕСА_1 . З 2006 року по 10.12.2018 даний металевий кіоск належав ОСОБА_3 . В грудні 2018 року на підставі рішення Борщівської міської ради металевий кіоск було демонтовано ОСОБА_3 та перевезено з м.Борщів в с.Мушкатівка Борщівськото району. Починаючи з січня 2020 року ОСОБА_8 на підставі дозвільних документів виданих Борщівською міською радою на території, де раніше знаходився металевий кіоск ОСОБА_3 почав облаштовувати МАФ для здійснення підприємницької діяльності. Під час проведення будівельних робіт працівниками, які проводили підготовчі та будівельні роботи було демонтовано частину бруківки та бордюрів, які при цьому було пошкоджено, оскільки вони були встановлені на цементний розчин. Під час допиту як потерпілого ОСОБА_3 показав, що разом із кіоском у 2006 році він у ОСОБА_7 придбав тротуарну плитку та бордюри, які були встановлені довкола металевого кіоску, хоча будь-яких підтверджуючих документів з приводу цього не надав. Крім цього, в грудні 2018 року після демонтажу металевого кіоску у вказаному місці залишились влаштовані бруківка та бордюри. В травні місяці 2019 року він виявив відсутність тротуарної плити в кількості 10 штук та бордюрів (поребриків) в кількості 15 штук в місці, де раніше знаходився його металевий кіоск та вважає, що їх було викрадено.

Окрім того, з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 16 жовтня 2020 року, також встановлено, що ОСОБА_3 під час допиту показав, що вище наведений кіоск ним було придбано у ОСОБА_7 у 2004 або 2005 році на підставі договору купівлі-продажу. У вартість за договором входив сам кіоск та бруківка із поребриками, якою було обкладено вище вказану тимчасову споруду, в якій він надавав адвокатські послуги. З 2008 по 2019 він надавав адвокатські послуги громадянам у вище вказаній тимчасовій споруді до того моменту як відбувся демонтаж даної споруди на підставі рішення міської ради міста Борщева, а територію на якій знаходився даний кіоск рішенням Борщівської міської ради було розподілено між ним та ОСОБА_10 . Тоді він за власні кошти провів демонтаж тимчасової споруди в якій надавав адвокатські послуги та перемістив в с.Мушкатівка, Борщівського району, а тротуарна плитка та поребрики залишились на тому ж місці. Тоді ОСОБА_10 почала будівництво своєї тимчасової споруди і їй заважала тротуарна плитка та поребрики, які належали йому. Тоді було зірвано тротуарну плитку та поребрики, що залишились після його кіоску та складено збоку від території, на якій було розміщено його тимчасову споруду. Після того він приїхав та зібрав тротуарну плитку, яка була складена та забрав її собі додому. 14 жовтня 2020 року, зранку, він їхав власним автомобілем по м.Борщів, вул.С.Стрільців та помітив, що на території, на якій знаходилась його тимчасова споруда вже зведено фундамент під будівництво нової тимчасової споруди та відповідно тротуарної плитки та поребриків, які знаходились на тому місці він не побачив. 15 жовтня 2020 року він вирішив розібратись у тому, куди ділась його тротуарна плитка та поребрики. Коли під`їхав до даної території, де на даний момент розташована тимчасова споруда Еспрессо кафе, та одразу зліва від нього фундамент нової тимчасової споруди. Тоді він оглянув дану територію та помітив, що позаду тимчасової споруди Еспрессо кафе під парканом складено тротуарну плитку, оглянув дану плитку та виявив відсутність поребриків. Після чого він звернувся із заявою до Борщівського відділу поліції, щоб йому допомогли розібратись у даній ситуації.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 15 жовтня 2020 року під час допиту свідок пояснила, що отримала дозвіл на будівництво тимчасової споруди та збудувала кав`ярню « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, перед цим міська рада прийняла рішення про демонтаж тимчасової споруди, належної ОСОБА_3 , оскільки його тимчасова споруда частково знаходилась на території, яку міська рада видала їй під будівництво, а тому 10.12.2019 дану споруду було демонтовано міською радою, оскільки ОСОБА_3 цього не робив. Після цього на місці, де знаходилась тимчасова споруда ОСОБА_3 , залишилась деяка частина бруківки та поребриків, а також іншого будівельного сміття. Ту бруківку та поребрики, які були у нормальному стані вони склали під парканом, неподалік від даної території і їх згодом ОСОБА_3 забрав, а непридатне будівельне сміття залишив, яке вона з чоловіком викинули. ніякої крадіжки ані вона, ані її чоловік не вчиняли, а просто прибрали територію.

Однак, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена дізнавачем передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таких вимог кримінально-процесуального законодавства дізнавачем при проведенні досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000039 дотримано не було.

Скаржник посилається на те, що під час проведення досудового слідства дізнавачем не було допитано свідка ОСОБА_7 з приводу того, чи входила у вартість проданого ним майна вартість тротуарної плитки та поребриків, проте в порушення вищевказаної норм КПК жодного допиту даного свідка дізнавачем не проведено.

Слідчим суддею, встановлено, що дізнавач під час проведення досудового розслідування кримінального провадження не вичерпав можливості отримання доказів по справі, не провів належного досудового розслідування усіх обставин кримінального правопорушення, досудове розслідування проведено неповно, оскільки не проведено усіх слідчих дій на які посилається скаржник, а саме не допитано свідка ОСОБА_7 , чим порушено вимоги ст. 9 КПК України.

Крім того, слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження встановлено, що потерпіла сторона під час допиту на досудовому розслідуванні, посилалася на те, що вище наведений кіоск ним було придбано у ОСОБА_7 у 2004 або 2005 році на підставі договору купівлі-продажу, і у вартість придбаного майна входив сам кіоск та бруківка із поребриками, якою було обкладено вище вказану тимчасову споруду. У той же час дізнавач при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, зазначив, що потерпілим не надано доказів на підтвердження наведеного, проте дізнавачем не проведено допиту свідка ОСОБА_7 , в якого ОСОБА_3 було придбано кіоск та, відповідно, не встановлено чи були придбані у ОСОБА_7 ОСОБА_3 тротуарна плитка та поребрики, а відтак не з`ясовано, чи вони є, насамперед, його власністю.

Також, з матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що під час проведення будівельних робіт працівниками, які проводили підготовчі та будівельні роботи було демонтовано частину бруківки та бордюрів, які при цьому було пошкоджено, оскільки вони були встановлені на цементний розчин, проте за даними матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що дізнавачем не проведено допиту в якості свідків працівників, які проводили підготовчі та будівельні роботи при демонтажі бруківки та бордюрів, які при цьому було пошкоджено.

Враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку, що постанова т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000039, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, без належної правової оцінки, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307,372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Поновити потерпілому ОСОБА_3 строк на оскарження постанови т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000039 від 30 жовтня 2020 року.

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000039 від 30 жовтня 2020 року задовольнити.

Постанову т.в.о. інспектора дізнання ОДР Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000039, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя