ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/830/21 Справа № 932/8591/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В с т а н о в и л а:
Ухвалою суду від 12 січня 2021 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 12 березня 2021 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення суд врахував тяжкість покарання в якому обвинувачується ОСОБА_7 , яке пов`язане з спричиненням шкоди здоров`я потерпілому, останній раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, який офіційно не працевлаштований і не має офіційного джерела доходу, а також суд врахував стадію судового розгляду, коли не досліджені всі докази сторін, не допитані всі свідки, тому наявні ризики переховування від суду, впливу не свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, суд не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу про що просив захисник обвинуваченого, тому продовжив строк тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у продовженні тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .
Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, та невідповідністю висновку фактичним обставинам справи. Захисник зазначає, що прокурором не було заявлено письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою, а усно прокурор заявив його з порушенням строку, а також суд не звернув увагу на клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу. При цьому, апелянт вказує про відсутність нових доказів, які б підтверджували наявність встановлених судом ризиків та не надання даних про негативну репутацію про підзахисного. Крім того, захисник вказує про тримання під вартою ОСОБА_7 , в неналежних умовах, що вказують на ознаки катування.
Відповідно до вимог ст. 405, 422-1 КПК України, учасники перегляду повідомлені про перегляд апеляційної скарги, в апеляційній скарзі захисник не просив здійснити перегляд за його участю та підзахисного, тому перегляд здійснюється без участі учасників перегляду.

Заслухавши головуючого суддю, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали контрольного провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню.
Апеляційний суд вважає правильними висновки суду І інстанції про необхідність продовження стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому доводи захисника про незаконність ухвали суду є безпідставними.
Відповідно до аналізу ст. 331 КПК України, письмове клопотання подається прокурором або стороною захисту про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу обвинуваченому, яке розглядається судом за правилами глави 18 КПК України. Разом з цим незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Тобто, під час судового розгляду в суді першої інстанції клопотання подається та вручається під час зміни, скасування або обрання запобіжного заходу, а не його продовження, що й було зроблено в районному суді. Тому доводи, що не було подано клопотання та усно його було заявлено з порушенням строку є безпідставними.
Так, під час судового розгляду прокурор просив продовжити строк, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може переховування від суду, впливу не свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення. Захисник просив змінити запобіжний захід його підзахисному на більш м`який, оскільки вважав, що підстав для продовження строку тримання під вартою не має.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 331 КПК України, суд І інстанції повинен з`ясувати чи існують на момент розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
До таких ризиків належать запобігання спробам обвинуваченим переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом І інстанції встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України на період розгляду кримінального провадження та ОСОБА_7 може переховування від суду, впливу не свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення врахувавши тяжкість покарання в якому обвинувачується ОСОБА_7 , яке пов`язане з спричиненням шкоди здоров`я потерпілому, останній раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, який офіційно не працевлаштований і не має офіційного джерела доходу, а також суд врахував стадію судового розгляду, в якому не досліджені всі докази сторін, не допитані всі свідки. Тому, з висновком суду про наявність ризиків апеляційний суд погоджеється.
Беручи до уваги дані ризики апеляційний суд також звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Суд І інстанції врахував вимоги ст. 178 КПК України, під час продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оцінивши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винними, інші дані про особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, тому не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.
Стосовно доводів захисника про тримання під вартою ОСОБА_7 , в неналежних умовах, що вказують на ознаки катування, то вони не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу в даному випадку, оскільки дане питання вирішується в порядку ст. 206 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4