Справа № 163/675/21
Провадження № 1-кп/163/129/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Білорусь, із середньою освітою, працюючого заступником директора МК «Гранд Плюс», раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.114 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у шпигунстві, котре виразилося у збиранні з метою передачі іноземній організації та її представнику відомостей, що становлять державну таємницю, та мало місце за наступних обставин.

Так, в липні 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_4 надав добровільну усну згоду працівнику Управління Комітету державного безпеки Республіки Білорусь (далі УКДБ РБ) по Брестській області на ім`я ОСОБА_7 , більш точні анкетні дані досудовим розслідуванням не установлені, в оперативному забезпеченні якого перебували пункти пропуску «Томашовка» та «Олтуш» Республіки Білорусь, на конфіденційне співробітництво з ним як представником спецслужби, яке мало полягати у створенні агентурної мережі шляхом залучення до співробітництва з УКДБ РБ інших осіб з метою збору та передачі інформації, яка може мітити відомості, що становлять державну таємницю.

На початку січня 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 діючи на виконання поставлених завдань та у відповідності до вказівок вищевказаного представника іноземної організації на ім`я ОСОБА_7 , перебуваючи на території України, а саме в пункті пропуску «Піща», розташованому в селі Піща Ковельського (колишнього Шацького) району Волинської області, встановив особистий контакт з оперуповноваженим прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт Світязь) ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_2 ДПСУ ОСОБА_8 , який має доступ до державної таємниці по формі № 2, та в зв`язку із виконанням службових обов`язків володіє інформацією, яка відноситься до державної таємниці.

У подальшому, указаний вище працівник УКДБ РБ по Брестській області на ім`я ОСОБА_7 , поставив перед ОСОБА_4 завдання про залучення ОСОБА_8 до співпраці та відповідно збирання, передачу йому відомостей про працівників правоохоронних органів, ДПСУ, котрі здійснюють оперативно-розшукову, контррозвідувальну та розвідувальну діяльність, про організацію служби, тактичні дії ДПСУ, застосування спеціальної техніки для затримання порушників кордону, інженерно-технічного облаштування державного кордону України з Республікою Білорусь, перспективи та порядок експлуатації споруд, обладнання та комунікацій, призначених для охорони державного кордону, їх характеристики і бойові можливості. Зазначену інформацію ОСОБА_4 повинен був передати ОСОБА_7 або іншому працівнику УКДБ РБ по Брестській області під час особистих зустрічей на території Республіки Білорусь, у заздалегідь обумовлених місцях.

У подальшому, в період з січня 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, до моменту звернення зі зізнанням до правоохоронних органів України на території міста Любомль Ковельського району, на виконання раніше поставлених завдань щодо збору інформації, яка цікавитиме спецслужбу Республіки Білорусь, ОСОБА_4 , продовжив співпрацю, підтримуючи агентурні відносини зі співробітником УКДБ РБ на ім`я ОСОБА_9 , більш точні анкетні дані досудовим розслідуванням не установлені.

Згідно зі «Зводом відомостей, що становлять державну таємницю», який затверджено наказом Служби безпеки України від 23.12.2020 року № 383, державну таємницю становлять наступні відомості: - за сукупністю всіх показників про організацію служби, тактику дій органів ДПС, застосування спеціальної техніки для затримання порушників кордону, володіння якими дає змогу об`єкту, стосовно якого заплановано або здійснюється захід, вплинути на його результат. Розголошення відомостей створюють загрозу національним інтересам і безпеці; - у яких розкривається причетність працівників правоохоронних органів, ДПС до здійснення оперативно-розшукової діяльності, контррозвідувальної. Розголошення відомостей може завдати шкоду цій діяльності або життю чи здоров`ю цих працівників (персоналу), їх близьких родичів у зв`язку з виконанням цими працівниками (персоналом) завдань цієї діяльності; - про комплекс заходів інженерно-технічного облаштування державного кордону та прикордонної смуги, перспективи та порядок експлуатації споруд, обладнання та комунікацій призначених для охорони державного кордону, їх характеристики і бойові можливості. Розголошення відомостей підвищить їх уразливість та може вплинути на ефективність виконання оперативно-службових завдань.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у збиранні з метою передачі іноземній організації та її представнику відомостей, що становлять державну таємницю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 114 КК України.

До початку підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подала в канцелярію суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 114 КК України, оскільки останній добровільно припинив свою незаконну діяльність та добровільно повідомив органи державної влади про скоєне, в наслідок чого було відвернено шкоду інтересам України.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Прокурор зазначив про підставність заявленого клопотання, просив його задовольнити.

Вирішуючи в порядку ст.ст.284, 286, 314 КПК України заявлене клопотання, суд встановив таке.

Статтею 114 ч. 1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за передачу або збирання з метою передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю, якщо ці дії вчинені іноземцем або особою без громадянства (шпигунство).

Об`єктивна сторона шпигунства полягає у таких діях: 1) передача іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю; 2) збирання відомостей, що становлять державну таємницю, з метою передачі їх зазначеним суб`єктам.

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених дій (формальний склад злочину): або передача відомостей, які становлять державну таємницю, іноземній державі, іноземній організації чи їх представнику, або отримання чи накопичення зазначених відомостей.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом: особа усвідомлює, що збирає чи передає іноземній державі, іноземній організації або їх представнику відомості, які становлять державну таємницю, і бажає цього.

Крім того, шпигунство у формі збирання відомостей, які становлять державну таємницю, може вчинятися тільки зі спеціальною метою, а саме: з метою передачі таких відомостей іноземній державі, іноземній організації або їх представникам. При цьому мотиви злочину на кваліфікацію дій за ст. 114 ч. 1 КК України не впливають.

Шпигунство вважається закінченим злочином із моменту вчинення іноземцем або особою без громадянства однієї з альтернативних дій, передбачених у диспозиції ч. 1 ст. 114 КК, зокрема з моменту отримання та накопичення відомостей, що становлять державну таємницю, з метою їх передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам.

За інкримінованим обвинуваченням, щодо отримання та накопичення відомостей, що становлять державну таємницю з метою передачі таких відомостей іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона припинила діяльність передбачену частиною першою цієї статті, та добровільно повідомила органи державної влади про вчинене, якщо внаслідок цього і вжитих заходів було відвернено заподіяння шкоди інтересам України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що сам із власної волі добровільно припинив свою незаконну діяльність та повідомив про це органи Служби безпеки України ще до повідомлення йому підозри. Отримані та накопичувальні відомості, що становлять державну таємницю іноземній державі, іноземній організації або їх представникам не передавав, а передав працівникам Служби безпеки України.
Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. Також розуміє, що має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, а також усвідомлює умови та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 2 ст. 114 КК України.

Суд переконався, що з`явлення ОСОБА_4 із зізнанням у вчинені шпигунства є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Факт щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження в підготовчому судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 було відвернено шкоду інтересам України, що підтвердив в судовому засіданні прокурор, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження.

В підготовчому судовому засідання прокурор підтвердив, що ОСОБА_4 не передав зібрані відомості іноземній державі, іноземній організації або їх представникам. Також прокурор підтвердив, що ОСОБА_4 за власної волі припинив діяльність по збиранню відомостей, що становлять державну таємницю і особисто добровільно з`явився до Служби безпеки України в м. Любомль Волинської області та повідомив про вчинені дії, внаслідок цього і вжитих заходів було відвернено заподіяння шкоди інтересам України.
Зазначені прокурором обставини були предметом ретельної перевірки Служби безпеки України, внаслідок якої було достеменно встановлено, що ОСОБА_4 припинив діяльність, передбачену частиною першою статті 114 КК України, та добровільно повідомив органи державної влади про вчинене, внаслідок чого і вжитих заходів було відвернено заподіяння шкоди інтересам України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (зокрема, ч. 2 ст. 114 КК України) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, суд, переконавшись в наявності законних підстав для застосування ч. 2 ст. 114 КК України, дійшов висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 114 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього.
Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 285, 286, 288, 314 КПК України, ч. 2 ст. 114 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 114 КК України на підставі ч. 2 ст. 114 КК України.
Кримінальне провадження №0000022 від 15.03.2021 закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Речові докази : мобільні телефони марки Iphone 6S, ІМЕІ НОМЕР_1 , із вставленою сім карткою мобільного оператора Республіки Білорусь з абонентським номером НОМЕР_2 та марки Lenovo K900, ІМЕІ НОМЕР_3 , без наявної сім картки, які передано власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, - залишити у власності та володінні останнього.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду на протязі 7 діб із часу її проголошення через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного
суду Волинської області ОСОБА_1