Справа № 455/1196/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/300/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові кримінальне провадження № 0000526 від 07.07.2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стар`ява Старосамбірського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 ,

на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць. На підставі ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення - його затримання в порядку ст. 208 КПК України з 07 липня 2016 року по 08 липня 2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання. Вирішено питання речових доказів у справі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 07 липня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні житлового будинку, де він проживає, що розташований за адресою: с. Буньковичі Старосамбірського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм братом ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар кухонним ножем в область живота, заподіявши йому тяжке тілесне ушкодження, що стало причиною його смерті.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Судовий розгляд у справі проведено у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Не погоджуючись з таким вироком, обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок щодо нього змінити, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Вказує на те, що конфліктну ситуацію створив його брат, котрий почав перший душити обвинуваченого, що підтверджується висновком судово-медичного експерта, а він в першу чергу захищався. Висновки суду, що обвинувачений негативно ставився до своєї матері не відповідають дійсності, він здійснював за нею догляд, а з боку органів соціального захисту до нього не було щодо цього жодних зауважень. Він щиро розкаявся у тому, що сталося. Цього не вчинив би, якби не погане здоров`я, стан якого погіршився, оскільки він брав участь у військових діях у Грузії. Він хвора людина, має вивих стегнового суглоба, ходить з палицею. Зазначає про те, що активно сприяв розкриттю злочину, який вчинив вперше, з часу його вчинення пройшов тривалий час, за який він не вчинив жодних інших правопорушень, позитивно характеризується, тягар вчиненого несе невідступно, щоденно.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та виступ захисника на підтримання апеляційної скарги, виступ прокурора щодо заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з такого.

Згідно з статтею 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої третьої статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вимоги до змісту вироку містяться в статті 374 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки судовий розгляд у справі було проведено у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд повинен був з`ясувати, чи правильно розуміє обвинувачений зміст вказаних положень.

Однак, як було встановлено апеляційним судом під час судового засідання, обвинувачений ОСОБА_7 визнає свою вину в тому, що вчинив неправильно, однак не визнає вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки захищався від дій брата ОСОБА_9 , що підтвердив захисник обвинуваченого, зазначивши, що це була необхідна оборона, або перевищення меж необхідної оборони.

Суперечливим являється висновок місцевого суду про повне визнання обвинуваченим вини у пред`явленому йому обвинуваченні, оскільки, як вбачається з оскаржуваного вироку та пояснень обвинуваченого, ОСОБА_9 його штовхнув, він впав, брат почав руками стискати обвинуваченого біля шиї, останній вирвався, схопив кухонний ніж зі столу та вдарив його ножем у ділянку живота, що свідчить про те, що дії ОСОБА_7 були спровоковані його братом. При таких обставинах, на думку апеляційного суду, неможливо зробити однозначний висновок про те, що обвинувачений усвідомлює та повністю визнає вину у пред`явленому обвинуваченні.

Крім того, місцевий суд, розглядаючи справу про обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, не дослідив висновок експерта № 168, згідно з якого на ОСОБА_7 виявлено садно в ділянці кута нижньої щелепи зліва, яке утворилося від дії нігтів пальців рук, може відповідати часу 07.07.2016 року, та відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що має суттєве значення для розгляду вказаного кримінального провадження.

Допущене судом першої інстанції порушення, на думку колегії суддів, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, така підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати наведене в ухвалі суду апеляційної інстанції, з`ясувати всі фактичні обставини справи в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, перевірити в судовому засіданні обставини, на які вказують сторони кримінального провадження, дослідити докази, зокрема висновок експерта, допитати експерта щодо стискання ОСОБА_9 обвинуваченого руками біля шиї та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе судове рішення, забезпечивши права та законні інтереси обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити частково, вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 січня 2020 року скасувати, призначити новий судовий розгляд в Старосамбірському районному суді Львівської області про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4