н/п 1-кп/766/1227/21
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу

15.02.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001390 від 27.06.2019 р., за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області (суддя ОСОБА_1 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , відносно якого ухвалою слідчого судді від 29.06.2019 р. обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», продовжений востаннє ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.01.2021 р. строком до 21.03.2021 р.

Захисник під час судового засідання заявив клопотання про зміну раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, про що свідчить перебування на його утриманні малолітньої дитини, а також перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , яка має на праві власності житло, а тому може забезпечити проживання обвинуваченого разом з нею та спільною дитиною. Просив суд звернути увагу на відсутність беззаперечних доказів на підтвердження вини обвинуваченого та безпідставно тривале перебування останнього у умовах ізоляції.
Обвинувачений клопотання захисника підтримав, просив суд його задовольнити, зазначивши, що у нього на утриманні перебуває мати похилого віку, яка в силу стану свого здоров?я потребує сторонньої допомоги.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника не заперечував, вважав за можливе його задовольнити.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника, виходячи з наступного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується к вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного як із відкритим заволодінням чужим майном, так і з заподіянням тілесних ушкоджень потерпілій особі, за яке передбачена відповідальність строком від 4 до 6 років позбавлення волі. Підставами для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначеними ч. 1 ст. 177 КПК України, суд врахував можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів; можливість впливу на потерпілу у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що допит останньої на даний час у судовому засіданні не проведено; ризик переховування від суду. Крім того судом було враховано, з огляду на сукупність обставин, що передбачена ст. 178 КПК України: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 , враховуючи наявність непогашених судимостей; відсутність беззаперечних відомостей про наявність міцних соціальних зв`язків, а також постійного місця проживання на території м. Херсона, що надало змогу здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого з боку органів національної поліції у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Оцінюючи позицію сторони захисту суд зазначає таке. Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на цій стадії судом не перевіряється, обґрунтованість підозри у вчиненні злочину оцінювалась слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а оцінка доказів по суті висунутого обвинувачення відбувається в порядку визначеному КПК України. Крім того, склад суду в даному кримінальному провадженні змінився і судовий розгляд фактично не було розпочато, що позбавляє суд можливості та права оцінити, зібрані в рамках кримінального провадження докази.
Наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого є сумнівною і не доведено жодними матеріалами долученими до кримінального провадження. Посилання сторони захисту на наявність на утриманні малолітньої дитини є безпідставним, оскільки відомості щодо батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою), тобто з точки зору вимог діючого законодавства України твердження про те, що обвинувачений є батьком ОСОБА_7 є таким, що не відповідає змісту оголошених суду документів.

Посилання захисника на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання в м. Херсоні та перебування у фактичних шлюбних відносинах не є беззаперечною підставою для зміни раніше обраного запобіжного заходу, тим більше власниками житла, належного ОСОБА_6 є й інші три особи, які своєї позиції щодо можливості проживання обвинуваченого в належній їй на праві власності квартири не висловлювали. А проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 не слугувало запобіжником вчиненню нового злочину.

Твердження сторони захисту про наявність постійного місця роботи, про що на його переконання свідчить довідка ТОВ «Грасс юг», викликає сумнів, оскільки ОСОБА_4 працював на підставі цивільно-правової угоди, що викликає сумнів у дійсності факту офіційного працевлаштування.

Крім того, судом апеляційної інстанції неодноразово було підтверджено доцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оскільки докази, надані стороною захисту в обґрунтування клопотання, не спростовують тих підстав, згідно яких було обрано саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1