Справа № 509/2089/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, в рамках кримінального провадження за № 0000547 від 16.03.2018 року, відносно обвинуваченої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Орджонікідзе, Ширяївського району Одеської області, громадянка України, із середньою світою, одружена, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 , потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_5 , обвинувачена та цивільна відповідачка ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_4 -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2018 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов обвинувальний акт, з якого видно, що 20 лютого 2018 року в 09.10 годин перебуваючи в торгівельному павільоні № НОМЕР_1 на ринку, який розташований по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно нанесла не менше одного удару правою рукою в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця правої підочної області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В ході судового розгляду від сторони захисту надійшло клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали та просили суд його задовольнити, прокурор проти задоволення клопотання не заперечував. Потерпіла просить розглянути клопотання відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ст. 125 ч.1 КК України, віднесені до злочину невеликої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України, дії, передбачені ч.1 ст.125 КК України, на даний час кваліфікуються як кримінальний проступок.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно обвинувального акту, днем вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України є 20 лютого 2018 року. Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 сплили строки давності, передбачені ст. 49 ч.1 п.1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надала на це свою згоду. Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченої наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачена звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачена не ухилялася від досудового розслідування та суду та не вчинила нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи її ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої, суд вважає клопотання сторони захисту обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, та звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.125 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речових доказів в рамках кримінального провадження не має. Заходи кримінального провадження під час слідства не застосувались.

В ході судового розгляду потерпілої ОСОБА_6 був поданий цивільний позов, який був прийнятий судом. Під час судового розгляду цивільна позивачка наполягає на своїх позовних вимогах, цивільна відповідачка позов не визнала. З урахуванням предмету позову та відповідно до ефективного розгляду справи, що зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, суд вважає можливим виділити цивільний позов в окреме провадження та направити матеріали цивільного позову до канцелярії для визначення складу суду, в рамках цивільного судочинства.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284,285-286,288,369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 16.03.2018 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України - закрити в зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди виділити в окреме провадження та направити матеріали до канцелярії для визначення складу суду, в рамках цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1