Справа № 509/2470/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_8 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 19.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Надлиманське Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, що має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні злочину, передбаченому ч.3 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 19.05.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України відносно ОСОБА_5 .

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в липні 2020 року перебуваючи за постійним місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 вирішив зайнятись незаконним придбанням, зберіганням наркотичних речовин, які заборонені у вільному обороті, вирішив реалізувати виниклий умисел, який був направлений на незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичної речовини, яку ОСОБА_5 замовляв на сайті мережі Інтернет у невстановленої слідством особи, за замовлення робив переказ грошових коштів через електронну систему розрахунку «WebMoney», після чого отримував наркотичну речовину (амфітамін) у кількості 100 (ста) грамів, у відділенні «Нової пошти», за адресою:. Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісніченко.

19.02.2021 в ході проведення санкціонованого обшуку за постійним місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: речовину порошкоподібного стану світло-рожевого кольору масою 45,12г, в полімерному пакеті zip-lock, який упаковано в сейф пакет №SUD2008419, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 18, 35г.; один полімерний прозорий пакетик zip-lock із вмістом речовини порошкоподібного стану, рожевого кольору масою 17,69г, упаковано в сейф пакет № SUD2008422, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 11,02г; один маленький прозорий полімерний пакетик zip-lock із вмістом порошкоподібної речовини рожевого кольору масою 0,750г упаковано до пакету типу «файл», містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 0,469г; На поверхні металевої ложки та фрагменті скла виявлена психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 0,00254г та 0,00534г. Загальна кількість вилученої у ОСОБА_5 психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін становить 29,846г, що згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 становить особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу.

20.05.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: Рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 15.01.2021 року; Протоколом обшуку за постійним місцем мешкання ОСОБА_5 від 19.02.2021 року; Протоколом огляду предмета від 19.02.2021 року ; Протоколом огляду відео запису від 19.02.2021 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.02.2021 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.02.2021 року; Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 20.05.2021 року; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.05.2021 року.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.309 КК України.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України: з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України: незаконно впливати на свідків; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення;

Слідчий вважає, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є обґрунтованими, так як є достатні підстави для обрання виключного запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, заявили клопотання, яким просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначив, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно з`явився до органу розслідування для проведення слідчих дій, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимою особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Кримінальним кодексом України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини», заява №65559/01, п.74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (v.Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

На підставі досліджених матеріалів провадження, суд вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України видів запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_8 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 19.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 діб, а саме, до 20.07.2021 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити підозрюваному положення ст.181 ч.5 КПК України.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 20.07.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 25.05.2021 р. о 09.45.

Слідчий суддя ОСОБА_1