Провадження № 1-кп/344/174/21
У Х В А Л А

15 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст.186 ч.3 КК України та ОСОБА_8 , якій повідомлено про підозру у кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст.186 ч.3 КК України та ОСОБА_8 , якій повідомлено про підозру у кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України.

Прокурор з судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою із визначенням застави, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку із наявністю ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо заявленого клопотання прокурором, оскільки вважає його необгрунтованим і просить обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Інші учасники підтримали думку захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 26 квітня 2021 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Суд звертає увагу, що в межах кримінального провадження ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі - 57630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) грн. на строк до шістдесяти днів до 12 квітня 2019 року включно. В подальшому судом вирішувалося питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 з урахуванням існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо можливості запобігти спробам вчинити обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Проте, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 травня 2020 року задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та змінено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Після зміни запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_7 знову висунуто нове обвинувачення у вчиненні ряду крадіжок майна потерпілих, у зв`язку з чим до суду було направлено нове кримінальне провадження.

З урахуванням наведених вище обставин суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, наявні ризики, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 слід продовжити на строк до двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196-199, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосування запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_7 , відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2021 року у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави - продовжити до 13 червня 2021 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1