печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, а Департаментом нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000174, відомості про яке 27.02.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом участі у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях, а також жорстокого поводження з військовополоненими та іншого порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України.

Прокурор вказує, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, а також миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку за наступних обставин.

Так, у період з березня по серпень 2014 року ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці на території Донецької області, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з особистих мотивів та метою, а також з метою сприяння РФ у веденні агресивної війни проти України, діючи умисно, за невстановлених слідством обставин, добровільно вступила до складу незаконного збройного формування, так званого «Народного ополчення Донбасу».

Після вступу до зазначеного збройного формування невстановленими її керівниками на ОСОБА_6 покладено виконання обов`язків конвоїра.

Невстановленими керівниками так званого «Народного ополчення Донбасу» та терористичної організації «ДНР» на ОСОБА_6 , як на конвоїра вказаного незаконного збройного формування у складі цієї терористичної організації, покладено обов`язки з охорони і конвоювання військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які були захоплені у полон.

Таким чином, ОСОБА_6 входить до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті, та бере безпосередню участь у воєнних діях, відповідно до ч. 2 ст. 43, ч. 2 ст. 44 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), є комбатантом, у зв`язку з чим зобов`язана додержуватися норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

З метою виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків та завдань, керівництвом так званого «Народного ополчення Донбасу» та терористичної організації «ДНР» була забезпечена вогнепальною зброєю, боєприпасами до неї та необхідною формою одягу.

Упродовж березня-серпня 2014 року військовослужбовці ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які були залучені до проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, виконуючи свої обов`язки по захисту територіальної цілісності та недоторканості України, були захоплені у полон невстановленими на цей час військовослужбовцями ЗС РФ і учасниками терористичної організації «ДНР», незаконно позбавлені волі та доставлені для утримання до приміщення колишнього Управління СБ України в Донецькій області.

Захоплені військовослужбовці ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, у відповідності до ст. 4 Женевської Конвенції «Про поводження з військовополоненими» від 12.08.1949, є військовополоненими.

Так, ОСОБА_6 24.08.2014 близько 14 год., перебуваючи на вулиці Артема, неподалік площі Леніна у місті Донецьк, приймаючи участь у складі створеного підконтрольною РФ терористичною організацією «ДНР» незаконного збройного формування, так званого «Народного ополчення Донбасу», виконуючи накази керівників указаного незаконного збройного формування і відведені їй функції, розуміючи, що військовослужбовці ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які взяті у полон учасниками незаконних збройних формувань, припинили участь у воєнних діях та позбавлені можливості чинити спротив, діючи умисно, порушила вимоги статті 68 Конституції України, не дотрималася положень статей 3 і 68 Конституції України, посягнула на права і свободи, честь і гідність інших людей, забезпечила проведення «параду полонених», здійснила їх примусове конвоювання по вулицям Артема та проспекту Гурова у м. Донецьк, зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інших військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

За викладених вище обставин, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім того, у невстановлений період часу, однак не пізніше 24.08.2014, керівники терористичної організації «ДНР», які діяли під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ та ЗС РФ, з метою продовження формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», знищення патріотичного і бойового духу у військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вирішили провести 24.08.2014, тобто в День незалежності України, яке є державним загальнонародним святом України, так званий «парад полонених», який полягав у примусовому конвоюванні полонених військовослужбовців України по центральній частині міста Донецька, тобто виставленні полонених військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на показ місцевому населенню (публіці) та у такий спосіб дати можливість натовпу знущатися над ними.

Указаний «парад полонених» порівнювався учасниками терористичної організації «ДНР» з історичною подією, а саме проведенням 17.07.1944 по центральним вулицям м. Москва військовослужбовців Німеччини, які були захоплені у полон військовослужбовцями Збройних Сил Союзу Радянських Соціалістичних Республік.

Так, 24.08.2014 близько 14 год. на вулицю Артема, неподалік площі Леніна у місті Донецьк, були доставлені полонені, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інші військовослужбовці ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які були вишикувані у похідну колону та у супроводі озброєних гвинтівками з багнетами учасників незаконних збройних формувань, у тому числі так званого «Народного ополчення Донбасу», які рухались по обом сторонам колони полонених, примусово конвойовані по вказаній центральній вулиці міста Донецьк до АДРЕСА_1 .

При цьому, під час руху указаної колони місцеві мешканці, користуючись беззахисним станом військовополонених та відсутністю у них можливості до самозахисту, вигукували в їх адресу принизливі та образливі слова, різного роду погрози та прокльони, наносили їм удари та побої, плювали слиною, кидали в них яйця і інші предмети, чим принижували їх честь і гідність.

У свою чергу, ОСОБА_6 24.08.2014 близько 14 год., перебуваючи на вулиці Артема, неподалік площі Леніна у місті Донецьк, приймаючи участь у складі створеного підконтрольною РФ терористичною організацією «ДНР» незаконного збройного формування, так званого «Народного ополчення Донбасу», виконуючи накази керівників указаного незаконного збройного формування і відведені їй функції, розуміючи, що військовослужбовці ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які взяті у полон учасниками незаконних збройних формувань, припинили участь у воєнних діях та позбавлені можливості чинити спротив, усвідомлюючи, що вони знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, у порушення вимог статей 3, 68 Конституції України, статей 13 і 14 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 року, вчинила жорстоке поводження з військовополоненими та інше порушення законів і звичаїв війни забезпечила проведення «параду полонених», здійснила їх примусове конвоювання по АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інших військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

У зв`язку з вчиненням указаних дій, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні жорстокого поводження з військовополоненими та іншого порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

19.01.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч.1 ст. 438 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Підозрювана у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваної, її захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 181 КПК України передбаченого, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що докази, які надані слідчим в обґрунтування клопотання є достатніми для обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_6 .

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , та приходить до висновку, що докази та обставини на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, інших учасників злочину; знищувати, змінювати або переховувати документи, що мають доказове значення у провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Приймаючи до уваги те, що необхідно виконати ряд процесуальних дій, беручи до уваги що строк досудового розслідування продовжено, а також зважаючи на що стадія відкриття матеріалів кримінального провадження триває, та те, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом, а саме в період доби з 22-00 год. до 06-00 год.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Разом з тим, клопотання сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відносно підозрюваної не підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22-00 год. до 06-00 год., за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 19.04.2021 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000174.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 19.04.2021 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1