Ухвала
Іменем України

19 серпня 2021 року
м. Київ

справа № 266/3223/21
провадження № 51-3994 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника органу досудового розслідування СУ ГУНП в Донецькій області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за

№ 00000639 від 22 липня 2019 року, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закрито, а тому на даній стадії у слідчого судді завершилися повноваження щодо розгляду поданої скарги.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 26 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на касаційне оскарження, скасувати оскаржувані судові рішення та зобов`язати слідчого розглянути його клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Перевіривши касаційну скаргу, дослідивши доводи клопотання, долучені копії судових рішень, Суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до приписів ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється лише в апеляційному порядку і у випадках передбачених цим Кодексом.
Таким чином, ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2021 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а тому не може бути предметом касаційного розгляду, у зв`язку із чим в цій частині доводів касаційної скарги слід відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Як слідує із матеріалів касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_4 надійшла до Верховного Суду поштою, та згідно штампу на конверті була здана на пошту 09 серпня 2021 року, тобто до закінчення строку на касаційне оскарження.

Таким чином, ОСОБА_4 у передбачений ч. 2 ст. 426 КПК України строк реалізував своє право на касаційне оскарження у даному кримінальному провадженні, а отже строк на касаційне оскарження ним не пропущено, відтак вказаний строк поновленню не підлягає.

За приписами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє судові рішення в межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.

Скарги на інші ухвали слідчого судді, відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
З наявних у касаційному суді матеріалів вбачається, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2021 року постановлена в порядку ст. 303 КПК України.
Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2021 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення в частині вимог про скасування ухвали Донецького апеляційного суду від 26 липня 2021 року та вважає, що у відкритті провадження в цій частині слід відмовити на підставі п. 2

ч. 2 ст. 428 КПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Донецького апеляційного суду від 26 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження, оскільки такий строк ним не пропущено.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3