Справа № 606/2316/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
15 липня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Остальці Теребовлянського району та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, працездатного який не працює та не навчається, депутатом не являється, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

за ст. 128 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2020 року близько 11.00 години ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходились на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 .

У вказаний період часу, знаходячись на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 рукою штовхнув в область грудей ОСОБА_5 , не передбачаючи при цьому можливості спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , хоча повинен був і міг це передбачити. Внаслідок даного поштовху ОСОБА_5 втратила рівновагу і впала на ґрунтову поверхню, з висоти власного зросту, на випростану ліву руку з упором на кисть.

В результаті вищезазначених необережних дій зі сторони ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої променевої кістки, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більш як 21 добу) розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України визнав повністю та цивільний позов заявлений потерпілою визнав повністю, дав показання, що 16.10.2020 року він перебував у себе вдома в с. Сущин Тернопільського району, де була його дружина- ОСОБА_7 , його син та потерпіла ОСОБА_5 . Між ним та дружиною виник конфлікт на побутовому рівні у який втрутилася сусідка потерпіла ОСОБА_8 . Він розізлився і штовхнув її в груди від чого вона впала на емлю і зломала собі руку. Він цього не хотів та не передбачав таких наслідків. Перед вчиненим випив пляшку пива. Шкоду на лікування не відшкодував. У вчиненому розкаюється.

Також, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що 16.10.2020 року вона знаходилася вдома в с. Сущин. Зателефонувала ОСОБА_7 бувша дружина обвинуваченого ОСОБА_4 щоб вона прийшла до неї додому аби допомогти з малою дитиною ОСОБА_7 . Вона допомагала мити дитину після операції. Коли прийшла в господарство обвинуваченого в с. Сущин та спілкувалася з дитиною і ОСОБА_7 . Тоді сусідка почалп годувати дитину. У цей час в господарство прийшов обвинувачений і розпочав сварку і конфлікт з бувшою дружиною, бо був у стані алкогольного сп`яніння. Розпочав вимикати електрику. Дитина злякалася і вирішила йти з нею з господарства, аби не бачити подальшого конфлікту. Вона стояла осторонь чекала дитину і конфлікт не втручалася. В цей час Мединська розпочала розмову по телефону, а вона стояла в пройомі дверей. Раптом обвинувачений підійшов до неї і штовхнув і вона впала на бік і підставила руку. Рука поламалася і набрякла. ОСОБА_7 викликала поліцію. Обвинувачений втік, а вона потрапила в лікарню і провела там понад три тижні. Рука є не функціонуючою та часто болить. Цивільний позов підтримує повністю, просить обвинуваченого покарати по закону.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала показання, що знайома з потерпілою ОСОБА_5 сусіди. 16.10.2020 року ОСОБА_5 прийшла до неї додому в АДРЕСА_1 щоб допомогти доглядати дитину. У той час вдома був її чоловік обвинувачений ОСОБА_4 , який сказав потерпілій аб вона йщла до себе додому. Під час спілкування чоловік зненацька штовхнув потерпілу ОСОБА_5 і та перечепилася за плитку на землі і впала та замала собі руку. Вона підійшла до потерпілої аби їй помогти піднятися. Згодом вона допомогла їй звернутися до лікаря в м. Тернополі, однак потерпіла вирішила лікуватися у своїх лікарів. Вона коштів на лікування потерпілої не давала і не знає чи давав кошти її чоловік- обвинувачений ОСОБА_4 не знає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України доводиться іншими доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінального провадження № 0000293) про внесення 16.10.2020 року до Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000293відомостей про те, що 16.10.2020 року близько 11 год. 00 хв. на господарстві ОСОБА_7 , що в с. Сущин Теребовлянського району Тернопільської області виник словесний конфлікт між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , в ході якого останній штовхнув рукою в область грудей ОСОБА_5 внаслідок чого потерпа впала на землю та в результаті падіння отримала перелом лівої руки;

( а.с. 1)

- рапортом працівника поліції про отриману заяву та зареєстровано ЄО за № 4070 від 16.10.2020 року як інші тілесні ушкодження;

( а.с. 75)
- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 16.10.2020 року, поданої ОСОБА_5 про те що 16.10.2020 року близько 11 год. 00 хв. на господарстві ОСОБА_7 , виник словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в ході якого останній штовхнув рукою в область грудей ОСОБА_5 яка не втрималвся на ногах і впала на ліву руку та в результаті падіння отримала перелом лівої руки;

( а.с. 70)

- висновком експерта №953 від 19.10.2020 року, яким встановлено, що при зверненні ОСОБА_5 16.10.2020 року у травмпункт КНП ТРР Теребовлянська ЦРЛ, у неї клініко-інструментальним дослідженням встановлено закритий перелом нижньої третини лівої променевої кістки (підтверджено при вивченні диску із цифровими рентгенологічними зображенням кісток передпліччя). При судово-медичній експертизі ОСОБА_5 виявлено циркулярну гіпсову пов`язку на лівій руці. Вказана вище травма лівого передпліччя була спричинена незадовго до звернення ОСОБА_5 за медичною допомогою, в результаті дії тупого предмету, не виключено у період, вказаний у постанові - 16.10.2020 року. Виявлений у ОСОБА_5 перелом лівої променевої кістки, враховуючи його властивості та локалізацію (так званий перелом променевої кістки у типовому місці), зазвичай виникає при падінні на випростану руку з упором на кисть; тобто спричинення цього перелому за обставин, вказаних у постанові та наведених ОСОБА_5 під час огляду - при падінні внаслідок поштовху, не виключається. Встановлена у ОСОБА_5 травма лівого передпліччя, відповідно до п.п.2.2.1 (в) і 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більш як 21 добу) розладу здоров`я;
(а.с. 77-78)
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і що його дії кваліфіковано правильно як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, а також те, що він раніше не судимий, згідно ч. 1 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, згідно ч. 2 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання на утриманні перебуває неповнолітня дитина, приходить до висновку що обвинуваченому слід призначити покарання за ст. 128 КК України у виді громадських робіт.

В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_5 до обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_4 про відшкодування шкоди спричиненої в результаті злочину, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 в її користь майнову шкоду в сумі 15406 грн. 63 коп.- витрати на лікування, та стягнути з ОСОБА_4 в її користь моральну шкоду в розмірі 25000 грн. 00 коп.
З приводу завданих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «ТМКЛШД» з 26.10.2020 року по 06.11.2020 року 11 ліжкоднів, що підтверджується довідкою (а.с. 33).

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 зазнала моральної шкоди, оскільки їй заподіяно душевних страждань, суть яких полягає у тому, що вона перебувала 11 ліжкоднів на стаціонарному лікуванні у мед закладі, відчувала страх та побоювання за своє здоров`я.
У зв`язку з переліченими обставинами, у ОСОБА_5 було порушено її нормальний, до цього звичний спосіб життя, що в подальшому викликало у неї депресивний стан.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_5 до обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_4 про відшкодування шкоди спричиненої в результаті злочину задоволити, слідстягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 в розмірі 15406 грн. 63 коп. матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням злочину, також слід стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 25000 грн. 00 коп. моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.11, 16, 22, 23, 280, 1166, 1167, 1195 ЦК України, Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_5 до обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_4 про відшкодування шкоди спричиненої в результаті злочину задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 в розмірі 15406 грн. 63 коп. матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням злочину.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 25000 грн. 00 коп. моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину.

На вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_9