н/п 1-кп/953/755/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.04.2021 року за № 0000389

відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше судимого, не працюючого, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України і дані обставини з даними по особистості обвинуваченого є підставою для тримання під вартою обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого вказував на те, що ризики є недоведеними, однак, з врахуванням позиції обвинуваченого не заперечував щодо продовження запобіжного заходу.

Обвинувачений з приводу клопотання прокурора вказав, що не заперечує проти його подовження.

При вирішенні клопотання щодо міри запобіжного заходу судом зазначається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року відносно ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.07.2021 року.

Згідно наданого до суду обвинувального акту, який є предметом даного судового розгляду ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, та судом враховані обставини скоєння злочину, які викладені у обвинувальному акті, вивчені представлені дані про особу обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, дітей на утриманні немає, тобто не має стійких соціальних зв`язків.
Таким чином, дослідивши всі надані докази та надавши їм оцінку, вивчивши дані по особистості обвинуваченого, що маються в розпорядженні суду під час розгляду даного питання суд вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання; та незаконно впливати на недопитаних свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність судимостей.
Ризик, вказаний прокурором щодо можливості знищення речових доказів суд вважає недоведеним належними документами.
Судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, враховуючи існування вищенаведених ризиків, та з метою їх запобігання, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин (тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачуються, враховуючі дані по особі ОСОБА_4 , який не має стійких соціальних зв*язків, раніше судимий, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, враховуючи вимоги ч.4 ст. 183 КПК України, задовольнивши клопотання прокурора.
При вирішенні питання міри запобіжного заходу суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»).

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд зазначає, що тримання особи під вартою є виправданим, якщо конкретні обставини дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими обставинами є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, можливість ухилитися від явки до суду. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про особу обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 139-140, 183, 331, 369 КПК України, суд

Постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 29 серпня 2021 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу в частині запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1