ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/6705/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1168/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його.
В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року не вносились зміни до санкцій ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, в зв`язку з чим покарання, призначене засудженому ОСОБА_6 , не підлягає приведенню у відповідність до зазначеного закону.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та привести вирок у відповідність до нового закону. Оскаржувану ухвалу вважає безпідставною та необґрунтованою , оскільки судом не враховано розмір спричиненої засудженим шкоди, який не перевищує десяти тисяч гривень.
У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Засуджений не подавав клопотання про розгляд справи за його участю.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Під час перевірки наявних матеріалів судового провадження встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Частиною 3 ст. 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та особової справи, вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді шести років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до зазначеного покарання частково приєднане невідбуте ним покарання за попереднім вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11.11.2014 року та остаточно визначено до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій уставної.
При цьому, за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11.11.2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, оскільки будь-які зміни до санкцій ч. 2 та ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 289 КК України, які б пом`якшували кримінальну відповідальність, не вносилися.
В даному випадку вимоги засудженого про необхідність приведення вироку у відповідність до нового закону у зв`язку з розміром спричиненої ним шкоди є безпідставними.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
За таких обставин оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року відносно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -