Провадження № 1-кс/761/7342/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000244 від 24.03.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000244 від 24.03.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що вилучене 24.03.2021 під час огляду місця події, а саме: сідловий тягач «Man», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та напівпричіп «Hangler» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, яким встановлено, що 24.03.2021 ОСОБА_6 , керуючи сідловин тягачем «Man», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом «Hangler» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись біля станції метро «Чернігівська» у м. Києві, проїзною частиною з`їзду з вул. Братиславської до просп. Броварського для руху у напрямку станції метро «Лісова», здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 та з місця дорожньо-транспортної події зник, яка 24.03.2021 у КНП «КМКЛШМД» померла.
Під час огляду місця події 24.03.2021 вилучено сідловий тягач «Man», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп «Hangler» д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено на територію майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 25.03.2021 зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В зв`язку з викладеним, прокурор просив накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речового доказу та проведення необхідних експертиз транспортного засобу.

В судове засідання прокурор, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання належним чином, не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець тимчасово вилученого майна також до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту.

Частиною 1 статті 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Вказана засада кримінального провадження в силу статті 9 КПК України полягає в обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог, зокрема, Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном можуть бути речі, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що в силу ч. 5 ст. 171 КПК України покладає на слідчого або прокурора обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на це майно.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових: існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відзначає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя відзначає, що матеріалами клопотання доведено, що транспортний засіб, на який прокурор просить накласти арешт містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 24.03.2021, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження майна, яке постановою слідчого від 25.03.2021 визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, а саме: сідловий тягач «Man», д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп «Hangler» д.н.з. НОМЕР_2 , для забезпечення їх зберігання як речового доказу.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000244 від 24.03.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на сідловий тягач «Man», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та напівпричіп «Hangler» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1