ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/524/21 Справа № 202/4606/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, -
за участю:

секретаря ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; не залишати місце реєстрації та проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора або суду про зміну свого місця мешкання; заборонити спілкування з іншими підозрюваними та свідками в рамках цього кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, обставини вчинення цих злочинів, а також ймовірний розмір шкоди, який був завданий в результаті можливого вчинення інкримінованих підозрюваному дій й кількість злочинних епізодів, які носять умисний, корисливий характер, дійшов висновку, що ризики, визначенні п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду й незаконного впливу з боку підозрюваного особи на свідків в рамках цього кримінального провадження, з метою подальшого уникнення встановленої законом відповідальності. Разом з тим, слідчий суддя, вважав ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведеним, та, врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, дійшов до переконання про недоведеність необхідності застосування щодо підозрюваного найбільш суворої міри запобіжного заходу та можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, а саме особисте зобов`язання.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та практиці ЄСПЛ та постановлене з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. На переконання адвоката, підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не підтверджується жодними належними й допустимими доказами, а сам ОСОБА_6 не являється суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки 03.09.2018 його було звільнено з посади та з цього моменту він не міг вчинити дії, які наведені слідчим у повідомленні про підозру. До того, у слідства не було підстав для застосування до підозрюваного кваліфікуючої ознаки повторність Разом з цим, адвокат вважає, що встановленні слідчим ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є надуманими та такими, що об`єктивно не існують, оскільки підозрюваний жодного разу не ухилявся від спілкування зі слідчим, не вчиняв жодних дій, які вказували на його бажання знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, та в матеріалах провадження відсутні будь-які покази свідків, експертів та спеціалістів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, а також відсутні будь-які докази, які б вказували на намагання підозрюваного впливати на цих осіб чи на іншого підозрюваного у провадженні. При цьому, адвокат зазначає, що сама по собі тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, один з який відноситься до категорії особливо тяжких, не може слугувати підставою для обрання щодо підозрюваного такої міри запобіжного заходу, як домашній арешт. До того ж, адвокат вказує, що слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, не надав належної оцінки особі підозрюваного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, являється засновником ТОВ Київська Русь, є учасником суспільних організацій, неодноразово відзначався державними та суспільними нагородами різного рівня, має інвалідність, бездоганну репутацію та міцні соціальні зв`язки, тому до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Окрім того, адвокат звертає увагу, на те, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу було вручено підозрюваного з порушенням його права на захист, без обов`язкової присутності захисника.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 520 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 1181449 гривень 47 коп.

08 квітня 2021 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги, з тих підстав, що обвинувальний акт, зокрема щодо ОСОБА_6 вже скеровано до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вдається до оцінки її доводів.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 6 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею повною мірою дотримані не були, внаслідок чого ухвалене ним рішення підлягає скасуванню.

Так, суд першої інстанції, хоча і врахував, визначені ст. 178 КПК України, обставини, зокрема, ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні таких злочинів, а також ймовірний розмір шкоди, який був завданий в результаті можливого вчинення інкримінованих підозрюваному дій та його особу, встановивши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не надав цим обставинам належної оцінки, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000127 від 05 лютого 2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

17 березня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Згідно доказів, долучених до клопотання, й враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.

Отже, слідчим суддею наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та обґрунтованість підозри підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти ці злочини.

Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів також вважає їх обґрунтованими, а ризики, визначені у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, такими, що об`єктивно існують. При цьому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є таким, що свого підтвердження не знайшов.

Разом із цим, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, являється засновником ТОВ Київська Русь, є учасником суспільних організацій, колегія суддів вважає, що запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З урахуванням наявних у матеріалах провадження доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а також встановлених ризиків, колегія суддів, погоджуючись з доводами захисника, й вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, скасувавши ухвалу слідчого судді та постановивши нову, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Так, відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в цьому випадку саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обв`язків, визначених ст. 194 КПК Українию, зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України й забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати до щодо ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця мешкання;

3) заборонити спілкування з іншими підозрюваними та свідками в рамках цього кримінального провадження;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну;

Попередити ОСОБА_6 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний засіб і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 17 травня 2021 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання надіслати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_10 покласти на слідчого ВП №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4