ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 954/782/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/224/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № №0000240 за апеляційною скаргою начальника Нововоронцовського відділу Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 04.12.2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт Новотроїцьке, Новотроїцького району Херсонської області, зареєстрована по АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, раніше неодноразово судимої, востаннє 02.08.2012 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість за яке не погашена

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Покладено на засуджену відповідно до п. п. 1,2 ч.1 ст.76 КК Україниобов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід не обирався. Вирішено питання щодо речових доказів.

Суд встановив, що ОСОБА_7 , 17.07.2020 року близько 08 год. 00 хв., переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через відчинену вхідну хвіртку проникла на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_10 , де підійшовши до вхідних дверей торгівельного кіоску, що розміщений на вказаній території, через незачинені вхідні двері проникла до нього, звідки таємно з прилавку викрала гаманець, який не становить для потерпілого матеріальної цінності та кошти з нього в сумі 6000 грн, тим самим звернула викрадені нею кошти на свою користь та розпорядилася ними на свій розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченої, правильності кваліфікації її дій, просить вирок в частині призначеного покарання скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню в частині звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням.Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що при прийнятті рішення щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням суд не врахував у повній мірі відомості про особу винної, яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних корисних злочинів, має непогашену судимість за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ст. 185 КК, що свідчить про те, що ОСОБА_7 не встала на шлях виправлення та продовжує злочинну діяльність.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора у провадженні, просила скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок суду першої інстанції без зміни, вважаючи його законним і обґрунтованим.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за встановлених у вироку обставин, правильність кваліфікації її дій, прокурор у апеляційній скарзі не оспорює, тому в силу ст. 404 ч. 2 КПК України вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, місцевий суд в цілому дотримався загальних засад, передбачених статтями 50, 65 КК, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, дані про особу обвинуваченої, яка має непогашену судимість за вчинення аналогічного злочину, проживає з онуками, повністю відшкодувала заподіяну злочином шкоду. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, а обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановив. Врахувавши наведені обставини в сукупності, місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального.

Разом з цим, статтею 75 КК передбачено, зокрема, що в разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням. Висновок суду про можливість застосування при призначенні покарання положень ст. 75 КК України має бути належним чином вмотивованим та обґрунтованим.

Обґрунтовуючи звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, суд послався на те, що вона щиро розкаялась, має на утриманні малолітніх дітей онуків, відшкодувала завдані злочином збитки, врахував думку потерпілого, досудову доповідь органу пробації.
Разом із тим, суд не звернув належної уваги на те, що обвинувачена вчинила новий умисний тяжкий корисний злочин, маючи непогашену судимість за вчинення аналогічного умисного корисного злочину. Більш того, ОСОБА_7 безліч разів засуджувалась за вчинення умисних корисних злочинів, однак це не створило в неї готовності до виправлення, правослухняної поведінки у суспільстві, дотримання закону та вона продовжує злочинну діяльність.

Крім того, ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується як особа, запальна та схильна до конфліктів, не працює, законних джерел доходу не має (а.п. 26, 141). Згідно із висновком органу пробації її виправлення та попередження вчинення нових злочинів без ізоляції від суспільства можливо у виключному випадку за умови здійснення пробацією інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів. Органом пробації встановлено високий рівень ризику вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства (а.п. 24).
Вказані відомості про особу обвинуваченої підвищують суспільну небезпечність вчиненого злочину і свідчать про стійку спрямованість ОСОБА_7 на вчинення умисних корисних кримінальних правопорушень.

Висновок суду про наявність на утриманні у ОСОБА_7 онуків , як на підставу, що дає можливість звільнити її від відбування покарання з випробуванням, не ґрунтується на матеріалах провадження, оскільки будь-яких доказів про те, що ОСОБА_7 утримує дітей або піклується про них іншим чином, матеріали провадження не містять. Сам по собі факт проживання ОСОБА_7 в одному приміщенні з онуками, ще не свідчить про те, що вона їх утримує.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 не працює, законних джерел доходу не має, тому встановлений судом факт утримання нею онуків не ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні.

Крім того, обставиною, що пом`якшує покарання може бути визнано лише таку обставину, яка тісно пов`язана із вчиненням злочину, і за наявності якої особа, яка вчинила злочин заслуговує на поблажливе ставлення до себе. Тому сам факт наявності у винного онуків або інших непрацездатних осіб не можна визнавати обставиною, що пом`якшує покарання.

Посередня характеристика обвинуваченої, неперебування її на обліку у нарколога та психіатра не є тими чинниками, які б свідчили про зменшення її суспільної небезпечності та беззаперечно б давали підстави для висновку про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням, як і думка потерпілого, яка, хоч і може бути врахована судом, однак не має вирішального значення при призначенні покарання, яке має відповідати загальним засадам, встановленим у ст. 50, 65 КК України.

Проте в даному випадку, звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням не відповідає цим засадам, оскільки не здатне забезпечити її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК слід визнати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а протилежні висновки суду в цій частині - необґрунтованими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

На підставі вказаної норми кримінального процесуального закону, зважаючи на наведені у вироку апеляційного суду відомості про особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням із ухваленням нового вироку із призначенням їй покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, що буде необхідним й достатнім для виправлення засудженої і попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття у вчиненні злочину, відшкодування заподіяної злочином шкоди, активного сприяння у розкритті злочину дає підстави колегії суддів для призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України, тобто у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

З наведених підстав, апеляційні вимоги прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 04.12.2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання ОСОБА_5
Вирок набрав законної сили 08.04.2021 року