Провадження № 1-кс/760/514/21
Справа № 760/1228/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 00000416 від 13 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 00000416 від 13 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.
У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно/речові докази - бензин марки А-92 у кількості 388828 літрів та бензин А-95 у кількості 207859 літрів, вилучені 24.12.2020 підчас обшуку на території комплексу нафтобази складу паливно-мастильних матеріалів, за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від 16 грудня 2020 року (справа №1-кс/760/8491/20, №760/27556/20).
Як зазначається в клопотанні, Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000416 від 13.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.212 КК України.
Подане клопотання обґрунтовується тим, що 04.09.2020 та 28.10.2020 при проведенні обшуків на складах паливно-мастильних матеріалів - нафтобазах ТОВ «Манго-Груп», розташованих у Житомирській, Запорізькій та Вінницькій областях, в резервуарах було відшукано та вилучено нафтопродукти, а саме: бензин марок А-92, А-95, з вилучених нафтопродуктів відібрано відповідні зразки.
У клопотанні вказується, що згідно отриманих у кримінальному провадженні висновків експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що надані зразки нафтопродуктів, що були вилучені за вищезазначеними адресами, не відповідають вимогам нормативної документації, зазначеної в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови», відносяться до некондиційного бензину А-80 та А-95.
Також зазначається, що 28.10.2020 при проведенні обшуків на територіях нафтобаз ТОВ «Манго-Груп» () здійснено зняття контрольних замірів фактичної наявності пального, під час яких встановлено наявність невеликої кількості бензину.
24.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.12.2020 року (№1-кс/760/8491/20, справа №760/27556/20), проведено обшук на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу паливно-мастильних матеріалів, що використовується ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» (), за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи (Щорса), 59, в ході проведення якого виявлено та вилучено бензин марки А-92 у кількості 388 828 літрів та бензин А-95 у кількості 207 859 літрів. Так, вилучені під час обшуку нафтопродукти передані на відповідальне зберігання керівнику ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» ().
Прокурор вказує, що в ході проведення обшуку залученим фахівцем відібрано зразки вилучених нафтопродуктів шляхом налиття рідин у скляні пляшки ємкістю 1 літр, які було спрямовано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення відповідної судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.
У клопотанні зазначається, що згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №628?645/21-34 від 12.01.2021 встановлено, що надані зразки вилучених нафтопродуктів, а саме бензину марок А-92 та А-95 не відповідають вимогам нормативній документації, зазначеної в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив», затвердженої постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» за визначеними фізико-хімічними показниками, а саме «октанове число», «об`ємна частка бензолу», відносяться до некондиційного бензину А-80, вироблені кустарним способом.
Прокурор вказує, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.12.2020 (№1-кс/760/8491/20, справа №760/27556/20), якою було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення вищевказаного майна, та, що бензин марки А-92 у кількості 388 828 літрів та бензин А-95 у кількості 207 859 літрів не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений ст.ст. 167-169 КПК України, та процедура за ч.5 ст.171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
Також вказує, що вилучені 24.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , нафтопродукти є речовим доказом у кримінальному провадженні, визнані такими.
У клопотанні зазначено, що 18 січня 2021 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 винесено ухвалу, справа №760/887/21 (провадження №1- кс/760/434/21), якою подане 14.01.2021 клопотання прокурора від 13 січня 2021 року про накладення арешту на речові докази та передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повернуто на доопрацювання.
Прокурор посилається на те, що належність вилученого майна ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» (), підтверджується долученими копіями акцизних накладних та матеріалами провадження.
З огляду на викладене просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні, 03.02.2021, просив клопотання задовольнити з викладених в ньому підстав.
Представник ПП «Торговий дім «Фонтекс Агро» ОСОБА_5 , у судовому засіданні 02.02.2021, вказав, що підприємство не є стороною у кримінальному провадженні № 00000416 від 13 серпня 2020 року. Також вказав, що придбане у ТОВ «Манго-Груп» пальне наприкінці жовтня 2020 на початку листопада 2020, станом на 14 листопада вже було повністю реалізоване. Просив суд звернути увагу, що вилученими нафтопродуктами є білоруське пальне, яке завезено на територію нафтобази після реалізації пального ТОВ «Манго-Груп», на підтвердження чого надав суду копії видаткових накладних та накладних за період з 30 жовтня по 14 грудня 2020 року, копії паспортів на пальне № 1654 та № 1741.
Заслухавши пояснення прокурора та представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У ході судового розгляду клопотання встановлено, що Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000416 від 13.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.212 КК України.
Зі змісту витягу з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 00000416 від 13 серпня 2020 року вбачається, що відповідно до заяви гр. ОСОБА_6 та матеріалів Управління ОРД ГУ ДФС у м. Києві на АЗС м. Києва під торгівельною маркою «Манго», діяльність на якій впроваджує ТОВ «Манго-Груп» (), невстановленими особами, здійснюється реалізація незаконно виготовлених підакцизних товарів (паливо-мастильні матеріали, що не відповідають діючим вимогам ДСТУ, що підтверджується протоколом випробувань №450-П/2020 від 28.07.2020).
Також встановлено, що 24.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.12.2020 (№1-кс/760/8491/20, справа №760/27556/20), проведено обшук на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу паливно-мастильних матеріалів, що використовується ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» (), за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи (Щорса), 59, в ході проведення якого виявлено та вилучено бензин марки А-92 у кількості 388 828 літрів та бензин А-95 у кількості 207 859 літрів. Вказаною ухвалою надано дозвіл на відшукання та вилучення вищевказаного майна.
Згідно постанови старшого слідчого з ОВС 9 СВ РКП СУ ГУ ДФС к місті Києві
ОСОБА_7 вилучені 24.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , нафтопродукти, а саме: бензин марки А-92 у кількості 388 828 літрів та бензин А-95 у кількості 207 859 літрів, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 00000416 від 13 серпня 2020 року.
Прокурор, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються Державі діями щодо незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збуту чи транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального або інших підакцизних товарів просить накласти арешт на паливно-мастильні матеріали - бензин марки А-92 у кількості 388 828 літрів та бензин А-95 у кількості 207 859 літрів, які були вилучені в ході обшуку та зберігаються за адресою: АДРЕСА_1 , на що суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам - вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.
Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 р., заяви №№ 7151/75; 7152/75, серія А, № 52.
Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.
Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.
З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів - виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (див. рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.
Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» заявники скаржились на те, що постанова муніципалітету міста Стокгольм, яка дозволяла місцевій владі відчужувати за своїм бажанням практично без обмежень будь-яку власність, порушувала їхнє право власності за статтею 1 Протоколу № 1. Суд ухвалив, що хоч подібне відчуження теоретично залишало за власниками право користуватися та розпоряджатися своєю власністю, однак практично їхні можливості робити це були обмежені настільки, що застосування шведського закону справді порушувало їхнє право на вільне володіння своїм майном. Розглянувши справу, Суд також підкреслив свою думку про те, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.
Крім того, на думку слідчого судді, клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Так, в клопотанні поставлено питання про арешт вказаного майна, з метою забезпечення збереження його як речового доказу.
Разом з тим, в клопотанні прокурором не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містять нафтопродукти, а саме: бензин марки А-92 у кількості 388 828 літрів та бензин А-95 у кількості 207 859 літрів у кримінальному провадженні № 00000416 від 13 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.
Прокурор у судовому засіданні пояснив, що документів на підтвердження того, що у вилучених цистернах знаходилось пальне ТОВ «Манго Груп», яке завезено на територію нафтобази-складу паливно-мастильних матеріалів в кінці жовтня 2020 року, що використовується ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» надати не може. Вказав, що на території підприємства є 7 цистерн у яких знаходиться пальне марок А 95 та А 92.
Крім того, прокурором не спростовано тверджень представника ПП «Торговий дім «Фонтекс Агро», що вилученими нафтопродуктами можливо є білоруське пальне, яке завезено на територію нафтобази після реалізації пального ТОВ «Манго-Груп», що підтверджено наданими представником доказами. Так, на підтвердження вказаних обставин представником надано суду копії видаткових накладних та накладних за період з 30 жовтня по 14 грудня 2020 року, копії паспортів на пальне № 1654 та № 1741.
Також, слідчий суддя акцентує увагу на тій обставині, що згідно наданих доказів пальне ТОВ «Манго-Груп» завезене на територію нафтобази в кінці жовтня, однак обшук проведено 24 грудня 2020 року.
Тобто, доказів на підтвердження того, що в ході проведення обшуку нафтобази вилучено саме нафтопродукти ТОВ «Манго-Груп», слідчому судді не надано, як і не надано будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, що на момент вилучення нафтопродуктів у приміщеннях комплексу нафтобази зберігалася пропорційна вилученій кількість нафтопродуктів ТОВ «Манго-Груп».
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено, що у приміщеннях комплексу нафтобази - складу паливно-мастильних матеріалів, що використовується ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» вилучено нафтопродукти ТОВ «Манго-Груп».
Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено підстави та мету накладення арешту на вилучені в ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» нафтопродукти (бензин марки А-92 у кількості 388 828 літрів та бензин А-95 у кількості 207 859 літрів).
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, оскільки прокурором не обґрунтовано необхідність арешту майна, вилученого в ході проведення 24.12.2020, обшуку на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу паливно-мастильних матеріалів, що використовується ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро» (), за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 00000416 від 13 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1