Справа № 712/1069/21
Провадження № 1-кс/712/593/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0002507 від 12.06.2020 року за ч.1 ст. 190 КК України.
В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана постанова не містить жодного мотивування та обґрунтування, під час проведення досудового розслідування не було проведено слідчих дій, які б давали підстави прийняти рішення про закриття кримінального провадження, відомості про яке були внесені відповідно до ухвали слідчого судді від 28 травня 2020 року .
Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена з порушенням КПК України, є безпідставною та необгрунтованою.
В зв`язку з чим, просить слідчого суддю скасувати постанову начальника СВ Черкаського відділу поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0002507 від 12.06.2020 року за ч.1 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив її задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги не заперечувала.
Заслухавши учасників процесу , дослідивши матеріали, долучені до с карги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 28 травня 2020 року зобов`язано уповноважену особу Черкаського відділу поліції ГУНП у Черкаській області у відповідності до вимог ч.1 ст. 214КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення , відображене у заяві ОСОБА_6 від 20.03.2020 року та розпочати досудове розслідування.
На підставі вказаної ухвали внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002507 від 12.06.2020 року за ч.1 ст. 190 КК України
Постановою Начальника відділення СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області ОСОБА_7 від 29.06.2020 року кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення.
Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

На запит слідчого судді матеріали кримінального провадження не були надані, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості їх проаналізувати. А долучені до матеріалів скарги - витяг з ЄРДР, ухвала слідчого судді, заява про вчинене кримінальне правопорушення, дають підстави зробити висновок, що постанова про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року була прийнята передчасно, з неповним з`ясуванням всіх обставин кримінального правопорушення.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження, заявник вказує на неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Так, обставини кримінального провадження не в повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, зокрема, слідчим не допитано саму заявницю ОСОБА_6 щодо обставин кримінального правопорушення, про яке вона повідомляла у заяві, і відповідно до якої внесені відомості до ЄРДР.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова Начальника відділення СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області ОСОБА_7 від 29.06.2021 року винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову Начальника відділення СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області ОСОБА_7 від 29.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0002507 від 12.06.2020 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1