Справа № 464/914/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/78/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначено йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано покарання з врахуванням вимог ст.72 КК України за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2019 р. 1 (один) місяць позбавлення волі та остаточно призначено покарання - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу взяття під варту, тобто, з 21.02.2020 р.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою.
Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 15.02.2020 близько 21.00 год., перебуваючи в палаті № 17, що в приміщенні КНП «Центру легеневого здоров`я», що за адресою: м. Львів вул. Зелена, 477, під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 тримаючи в правій руці ніж, не маючи умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілому, проявивши необережність у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг передбачити можливість їх настання, підняв руку, в якій тримав даний ніж лезом вверх, та захищаючись таким чином від дій ОСОБА_9 , які проявилися у спробі нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з метою припинення дій такого, діючи зі злочинною недбалістю, спричинив ОСОБА_9 цим ножем проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітки зліва, на рівні 4-го ребра по середньо-ключичній лінії та пошкодженням верхньої частки лівої легені, яке є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням у подальшому смерті ОСОБА_9 .
Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджуючись з вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року вказує, що суд першої інстанції не маючи жодних підстав та фактів, які доводять його вину, а також достатніх доказів для обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення засудив його до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Зазначає, що 15.02.2020 року знаходячись на лікуванні у приміщенні палати №17 у Центрі легеневого здоров`я, він збирався вечеряти та різав ножем хліб на тумбочці, на іншому ліжку у цій палаті знаходився ОСОБА_10 . Близько 21 год до них у палату увірвався ОСОБА_9 , який почав щось говорити до обвинуваченого, однак що саме ОСОБА_6 не зрозумів, оскільки потерпілий ОСОБА_9 , на думку обвинуваченого перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_9 вибіг з палати та через декілька хвилин повернувся до них в палату, підбіг до обвинуваченого і силою намагався одягнути йому на голову пластмасове відро, від чого він ухилявся, тримаючи перед собою ніж у руці, яким перед цим різав хліб. Через кілька секунд він побачив як ОСОБА_9 відступив назад та впав на ліжко ОСОБА_10 . Тоді ж він побачив в нього кров, та почав кликати на допомогу медсестру. Коли виходив з палати то ніж, який тримав у руці кинув на ліжко. Наголошує, що ОСОБА_11 намагаючись надіти йому відро на голову сам впав на ніж, оскільки був сильно п`яний, жодних ударів він йому не наносив.
Крім цього, обвинувачений звертає увагу, що в матеріалах справи не вказано про те, що ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що покази свідків, зокрема ОСОБА_12 надиктовані прокурором, а покази свідка ОСОБА_13 не відповідають дійсності.
Вказує, що судом не було надано йому жодного протоколу судового засідання та не ознайомлено з показами свідків. Вважає за необхідне викликати свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 в суд апеляційної інстанції.
В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 17.11.2020 року, та ухвали виправдувальний вирок, яким звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_6 з-під варти.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги покликається на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, упередженим, прийнятим з ухилом на користь сторони обвинувачення та потерпілого.

Зазначає, що в оскаржуваному рішенні, суддя місцевого суду визнала той факт, що у діях ОСОБА_6 мали місце підсвідомі, невимушені, автоматичні, машинальні дії, спрямовані на самозахист від протиправних дій потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, на думку захисника, в силу ч.1 ст.36 КК України у діях ОСОБА_6 мала місце необхідна оборона, яка відповідно до ст.44 КК України є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відтак, на переконання захисника необґрунтованим і невмотивованим є висновок суду першої інстанції про те, що обвинувачений під час конфлікту із потерпілим тримаючи в правій руці ніж, не маючи умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілому, проявивши необережність у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг передбачити можливість їх настання, підняв руку, в якій тримав даний ніж лезом вверх, та захищаючись таким чином від дій ОСОБА_9 .
Захисник вважає, що у даному випадку у оскаржуваному вироку має місце суперечність, оскільки захищатись можна лише з умислом, а не з обережності.
Вказує, що сумнівними з точки зору об`єктивності і неупередженості є свідчення свідків ОСОБА_17 , медичної сестри КНП «Центр легеневого здоров`я» ОСОБА_13 , медичної сестри КНП «Центр легеневого здоров`я» ОСОБА_16 , лікаря ОСОБА_15 , чергового лікаря ОСОБА_14 оскільки дані особи не були безпосередніми свідками події, яка мала місце 15.02.2020.

Вказує, що покази свідка ОСОБА_10 непрямо, але підтверджують покази обвинуваченого, що у момент самого інциденту потерпілий був у стані глибокого алкогольного сп`яніння

На думку адвоката, в основу обвинувального акту взяту ту обставину, що ОСОБА_6 є неодноразово судимий за крадіжки, а тому його вина практично доведена і збирати, аналізувати і перевіряти всі факти, при потребі додатково працювати у досудовому слідстві стосовно ОСОБА_6 , як вважав прокурор у цій справі немає ні змісту, ні потреби.

Захисник вказує, що даному випаду має місце випадок (казус) як кримінально-правове явище, та у діях ОСОБА_6 були ще й ознаки необхідної оборони, що згідно ст.36 КК України повністю звільняє останнього від будь-якої кримінальної відповідальності.

При апеляційному розгляді обвинувачений та захисник підтримали подані ними апеляційні скарги, з наведених у них мотивів, та просили такі задоволити.

Прокурор заперечив апеляційні скарги сторони захисту, з огляду на необґрунтованість та безпідставність таких. Просив залишити оскаржуваний вирок без змін.

Заслухавши доповідь головуючого про обставини кримінального провадження та доводи поданих апеляційних скарг, виступи присутніх учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність.
Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення.
Так, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, за наведених у вироку суду обставин, стверджується, зокрема:

-показаннями потерпілого ОСОБА_17 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 15.02.2020 близько 21.00 год. під час телефонної розмови із своїм братом ОСОБА_9 , який перебував на лікуванні у КНП «Центр легеневого здоров`я», довідався, що брат добре себе почуває, просив купити йому сигарет, та про жоден конфлікт не розповідав. Зазначив, що голос брата був без змін, без ознак перебування ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння. Охарактеризував брата як спокійну, тиху, неконфліктну людину. Згодом, близько 22.00 год. йому зателефонували лікарі і повідомили про те, що його брату було спричинене тілесне ушкодження, від якого він у подальшому помер;
-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка працює медсестрою у КНП «Центр легеневого здоров`я», і у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що 15.02.2020 ввечері робила обхід, почула із палати №17 крик про допомогу. Забігши у вказану палату побачила, що на ліжку хворого ОСОБА_10 на спині лежить ОСОБА_9 . Вказала, що коли підійшла ближче, побачила кров на футболці, на її запитання він не реагував. ОСОБА_18 у вказаній палаті в той момент не було, тоді вона вибігла за рукавичками, а коли прийшла то ОСОБА_19 уже був у палаті. Повідомивши телефоном про подію чергового лікаря, вона разом з молодшою медсестрою пересадили ОСОБА_20 на крісло-каталку та чекали лікаря. На запитання, що трапилося ОСОБА_19 відповів, що ОСОБА_11 сам напоровся на ніж. Свідок ствердила, що на ліжку ОСОБА_18 лежала рукоятка від ножа, леза ножа не було. В подальшому у палату прибув лікар ОСОБА_14 де оглянув ОСОБА_20 та коли підняв футболку вони побачили рану розміром приблизно 1,5 см. Також вказала, що ОСОБА_19 повідомляв про те, що ОСОБА_11 забіг до нього в палату та намагався одягнути йому на голову відро, а він тримаючи в руках ніж, намагався завадити йому це зробити, в ході чого ОСОБА_11 сам наштовхнувся на ніж;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , який працює лікарем фтизіатром КНП «Центр легеневого здоров`я», і судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 15.02.2020 о 20.00 год., заступив на добове чергування. Близько 20:25 год. до нього зателефонувала медсестра ОСОБА_21 і повідомила, що в палаті №17 пацієнт ймовірно з епілептичним нападом та травматичним падінням. Коли прийшов в палату, побачив ОСОБА_11 , який сидів на кріслі- каталці і ні на що не реагував. При огляді пацієнта побачив на футболці з лівої сторони велику пляму крові, а піднявши її побачив в ділянці 3-4 міжребер`я поріз довжиною 2 см., з якого не інтенсивно виділялась кров. Свідок повідомив, що у даній палаті також перебував ОСОБА_19 та ще один пацієнт, який лежав на ліжку. Побачивши рану він викликав торакального хірурга ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_20 було переміщено в маніпуляційну кімнату для надання невідкладної медичної допомоги, а після сумісного огляду реаніматолога та хірурга, транспортовано в операційний зал. Зазначив, що пізніше довідався про те, що ОСОБА_19 повідомляв, що ОСОБА_11 отримав травму в результаті зіткнення з ножем, оскільки в ході конфлікту з ним, ОСОБА_11 намагався йому на голову одягнути відро. Зазначив, що у маніпуляційній кімнаті побачив лезо ножа приблизного розміру 10 см, із наявною на ньому речовиною бурого кольору та окремо рукоятку до нього, даний ніж принесла молодша сестра ОСОБА_22 . Також свідок зазначив, що у палаті не бачив відра про яке говорив ОСОБА_19 ;
-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка працює на посаді медичної сестри у центрі КНП «Центр легеневого здоров`я», і яка у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що 15.02.2020 о 09.00 год., заступила на добове чергування у фтизіатричне відділення. Близько 20.20 год. вона почула крик із палати №17 та направилася до неї. В даній палаті, де вже була медсестра ОСОБА_21 , побачила що пацієнт ОСОБА_11 із палати №20, сидів на інвалідному візку, тримаючи голову опущену до низу, в нього була кров на обличчі та багато крові на його футболці. Медсестра ОСОБА_21 подзвонила до чергового лікаря ОСОБА_14 , який коли прийшов підняв футболку ОСОБА_20 і вони побачили поріз в області грудної клітки ліворуч між ребрами. Свідок зазначила, що ОСОБА_19 на запитання що сталось, сказав що ОСОБА_11 наштовхнувся на ніж і більше нічого не говорив, а на чергове запитання де ніж сказав, що десь в палаті має бути. Згодом в палату прийшов хірург ОСОБА_15 та ОСОБА_20 транспортували в маніпуляційну. Потім до неї підійшов ОСОБА_19 та дав лезо від ножа, яке було загорнуте в медичну маску, а на її запитання де ручка, він показав їй рукоятку темно-рожевого кольору, яка знаходилася на підвіконнику і чохол сірого кольору до леза та зазначив, що це саме той ніж на який наштовхнувся ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_19 повідомив, що ОСОБА_11 з ним конфліктував, і хотів надіти йому на голову пластмасове відро, яке стояло при вході в палату;
-показаннями свідка ОСОБА_15 , який працює лікарем торакальним хірургом у Центрі легеневого здоров`я, і який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 15.02.2020 о 20.00 год., заступив на нічне чергування. Близько 20.30 год., до нього в відділення зайшла молодша медсестра ОСОБА_23 та повідомила про те, що в їхньому відділення у пацієнта поранення в ділянці грудної клітки. Зайшовши в палату № 17 побачив на кріслі- каталці ОСОБА_20 , який не реагував, а з лівої сторони його футболки була наявна кров, при цьому у нього було відсутнє серцебиття та дихання, будь-яка реакція на подразники також була відсутня, що свідчило про клінічну смерть. Коли підняв його футболку побачив колото-різану рану в проекції серця з лівого боку приблизною довжиною 2 см та жирову клітковину, яка була між краями рани, з якої помірно виділялась кров, також була наявна кров в роті на губах та носових ходах. Свідок пояснив, що побачивши стан пацієнта, спільно з черговим лікарем відділення ОСОБА_14 , транспортували хворого в маніпуляційну, де розпочали термінові реанімаційні заходи, після чого було проведено оперативне втручання;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що перебував на лікуванні у КНП «Центр легеневого здоров`я» у одній палаті із ОСОБА_24 15.02.2020 ввечері він збирався спати, лежав повернутий обличчям до стіни, і почув як у палату, де в цей час перебував ОСОБА_19 , зайшов ОСОБА_11 , який запитував про сигарети. Зазначив, що чув як між ОСОБА_24 та ОСОБА_25 виник спір, в процесі якого почув як ОСОБА_11 вигукнув: «ти думаєш я боюся твого ножа», а через декілька секунд відчув, що нього впав ОСОБА_26 . Коли повернувся то побачив на ньому кров та почав гукати на допомогу. Вказав, що у цей час ОСОБА_19 , тримаючи ніж у руках, вибіг із палати, а коли повернувся, то ніж був уже зламаний. У подальшому лезо ножа лежало на підвіконнику загорнуте в медичній масці. Також свідок ствердив, що ОСОБА_19 та ОСОБА_11 часто конфліктували;
-даними зареєстрованого повідомлення служби 102, з якого вбачається, що 15.02.2020 р. зареєстровано повідомлення яке надійшло від чергового лікаря ОСОБА_14 про те, що у пацієнта «Центру легеневого здоров`я» ОСОБА_20 в палаті №17 вказаного центру виявили проникаюче ножове поранення в області серця та останній перебуває на операції ( а.с. 106, т.1);
-даними протоколу огляду місця події від 16.02.2020 року та фототаблиці до такого, з якого вбачається, що об`єктом огляду є палата №17, яка розміщена у 4-відділенні «Центру легеневого здоров`я», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено плями бурого кольору на постільній білизні одного з ліжок. В результаті огляду з місця події вилучено змиви з підлоги, фрагмент тканини голубого кольору з правого ліжка та тканину з простирадла ліжка з жовто-коричневого в клітинку (а.с. 108-115, т.1);
-даними протоколу огляду місця події від 16.02.2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є оглядовий кабінет який розміщений на шостому поверсі відділення «Центру легеневого здоров`я», у якому черговий лікар ОСОБА_14 видав рукоятку ножа, лезо ножа, чехол до нього та одяг потерпілого ОСОБА_9 , а саме футболку світлого кольору з плямами бурого кольору та штани чорного кольору з плямами бурого кольору (а.с. 116-121, т.1);
-даними протоколу огляду місця події від 16.02.2020 року та фототаблиці до такого, з якого вбачається, що об`єктом огляду є коридор четвертого відділення, який розміщений на 6 поверсі «Центру легеневого здоров`я», де виявлено та вилучено пластмасове порожнє відро білого кольору, без маркування ( а.с. 123-125, т.1);
-даними протоколу огляду предметів від 17.02.2020 року з якого вбачається, що предметом огляду є одяг потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (одну пара штанів чорного кольору, одну футболка білого кольору зі слідами речовини бурого кольору) та рукоятка від ножа темно-рожевого кольору, лезо ножа приблизною довжиною 10 см, із нашаруванням невідомої речовини жовтого та червоного кольору, силіконова накладка сірого кольору у вигляді чохла до леза ножа, а також пластмасове порожнє відро із ручкою , білого кольору (а.с.132, т.1);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 256 від 18.02.2020, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено рану в ділянці 3-4 міжребер`я зліва, яка проникла в плевральну порожнину з накопиченням крові та повітря в ній і розсічення 4-го ребра та поранення верхньої частки легені. Вказана травма лівої половини грудної клітки утворилась від дії колючо-ріжучого предмета могла виникнути 15.02.2020р. та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення. Напрямок дії травмуючої сили на ліву половину грудної клітки ОСОБА_9 був спереду назад (а.с. 138 139, т.1)
-даними протоколів слідчого експерименту від 21.02.2020, від 16.03.2020 та дослідженими відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_6 , детально розповів та показав обставини події, яка відбувалась 15.02.2020 року у палаті №17, показав як тримав ніж у руці коли біля нього був ОСОБА_11 , який намагався надіти йому відро на голову (а.с. 141-145, 204-208 т.1);
-даними протоколу додаткового огляду місця події від 24.03.2020 року та доданої фото таблиці з якого вбачається, що об`єктом огляду є палата №17 «Центру легеневого здоров`я у такій палаті знаходяться три ліжка, дві тумбочки та один умивальник (а.с. 209 т.1, а.с. 1-6, т.2);
-даними протоколу огляду місця події від 21.02.2020 року з якого вбачається, що у результаті огляду вилучено одяг ОСОБА_6 , в який останній був одягнутий 15.02.2020 (чорні штани, чорну футболку та зелено-білий светр) (а.с.152-154, т.1);
- даними огляду предметів від 22.02.2020 року та доданої фото таблиці з якого вбачається, що предметом огляду є речі, які були вилучені під час проведення огляду місця події від 21.02.2020р. (а.с. 155-157, т.1);
-даними висновку судово-медичної експертизи №161/2020 від 21.02.2020, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 є проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням легені, що ускладнилось лівобічним гемопіотораксом та легеневою недостатністю і підтверджується результатами судово-медичної експертизи його трупа та даними додаткових судово-гістологічної та медико- криміналістичної експертиз. При судово-медичній експертизі трупа було виявлено проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітки зліва, на рівні 4-го ребра по середньо-ключичній лінії та з утворенням раневого каналу, котрий проходить спереду-дозаду, дещо знизу-вверх та зліва направо через м`які тканини грудної клітки, підшкірно-жирову клітковину, 4 ребро зліва по середньоключичній лінії та проникає у тканину верхньої частки лівої легені. Вказане тілесне ушкодження, згідно даних медико-криміналістичної експертизи, утворились від дії гострого колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух, могло утворитись 15.02.2020 р., має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (а.с. 169 171, т.1);
-даними висновку судово-медичної експертизи №244/2020-ім від 24.02.2020 згідно якого при судово-медичному дослідженні речових доказів встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. В слідах марлевого тампону зі змивом речовини бурого кольору з подушки, яка була на ліжку, фрагменті синтетичної тканини голубого кольору в сині квадрати вилучені під час огляду місця події , виявлена кров людини групи АВ ізосерологічної системи АВ0, яка може походити від будь-якої особи з такою ж групою крові , в тому числі і від ОСОБА_9 (а.с. 178-182, т.1);
-даними висновку судово-медичної експертизи №29/2020-мк від 24.02.2020, з якого вбачається, що на одязі ОСОБА_9 було виявлено на передній поверхні футболки зліва одне наскрізне колото-різане пошкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя або предмета, тип заточки встановити якого встановити не надається можливим, оскільки футболка є трикотажною, а трикотаж має слабкі слідосприймаючі властивості, через здатність до розтягу та розплетення трикотажних петель на кінцях, що в даному випадку і спостерігалось. Проте, враховуючи результати експериментів не виключено, що колото-різане пошкодження на футболці могло утворитись від дії клинка ножа наданого на експертизу. Також на спинці футболки в центральній частині виявлено один наскрізний розрив, який міг утворитись внаслідок зачепу за якийсь предмет з наступних перерозтягом тканини в сторони. Окрім того на передній поверхні майки є повне Г-подібне розділення, яке утворилось від дії ріжучого предмета, ймовірно ножиць, і могло утворитись при наданні потерпілому медичної допомоги (а.с. 183-188, т.1);
-даними висновку судово-медичної експертизи №30/2020-мк від 24.02.2020, згідно якого на клапті шкіри з лівої бокової поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_9 було виявлено одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух (а.с. 188-190, т.1);
-даними висновку судово-медичної експертизи №437/2020 з якого вбачається, що виявлено проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітки зліва ,на рівні 4-го ребра по середньо-ключичній лінії з утворенням раневого каналу котрий проходить спереду-дозаду, дещо знизу-вверх та зліва-направо через м`які тканини грудної клітки, підшкірно-жирову клітковину,4-е ребро та зліва по середньоключичній лінії та проникає у тканину верхньої частки лівої легені, де й затухає. Беручи до уваги локалізацію колото-різаного поранення, розташування кінців рани та напрямок раневого каналу, не можна виключити утворення вказаного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки за обставин, на які вказує ОСОБА_6 у ході проведення за його участі слідчого експерименту 16.03.2020. Виявлене при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітки зліва, згідно даних медико-криміналістичної експертизи, утворилось від дії гострого колюче-ріжучого знаряддя ,типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух. Місцем травмуючої сили на тіло ОСОБА_9 є місце виявлення проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні грудної клітки зліва, на рівні 4-го ребра по середньо - ключичній лінії з напрямком раневого каналу спереду-дозаду, дещо знизу-вверх та зліва направо, що відповідає напрямку травмуючої сили на тіло потерпілого (а.с.10-12, т.2). Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 підтвердила наданий висновок судової-медичної експертизи та надала аналогічні пояснення викладені у висновку експерта, зокрема, ствердила, що виявлене ушкодження могло утворитись від того падіння потерпілого на ніж, який тримав обвинувачений;
-даними висновку судово-медичної експертизи №598/2020 від 24.02.2020, згідно якого в результаті проведення гістологічного дослідження внутрішніх органів трупа ОСОБА_9 виявлено крововиливи в плеврі, легенях та м`яких тканинах ділянки 4-го ребра з ознаками резорбції та початковими організаціями, вогнищева гній бронхопневмонія, ознаки запалення в жировій клітковині епікарду, осередковий паренхіматозний міокард, морфологічні ознаки енцефалопатії, міокардіодистофія, хронічний туберкульозний процес в легенях, набряк та вогнищеві крововиливи в легенях, набряк головного мозку (а.с.191-192, т.1);
-даними висновку судово-медичної експертизи №68/2020ц від 24.02.2020 з якого вбачається, що на слідах клинка, наданого на дослідження виявлено кров людини, антигена А і В за ізосерологічною системою АВ0, клітини плоского епітелію, статева незалежність яких не встановлена через відсутність ядер. Таким чином, дана кров може походити від особи/осіб/, крові якої/яких характерні виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0 , в тому числі і від трупа ОСОБА_9 . Походження даної крові від ОСОБА_6 виключається. В змивах з ручки і чохла ножа виявлено клітини зроговілого плоского епітелію, статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Кров на її клітинних елементів не виявлена (а.с. 196-198, т.1);
-даними висновку судово-медичної експертизи №247/2020-ім від 24.02.2020, згідно якого кров від трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 199-200, т.1);
-даними висновку судово-токсикологічної експертизи №679/2020-т від 24.02.2020р., згідно якої у крові трупа ОСОБА_9 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів (а.с. 201, т.1);
-даними висновку судово - психіатричної експертизи №124 від 25.02.2020 обвинувачений ОСОБА_6 ані в період інкримінованих йому дій, ані на даний хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не страждає, не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними (а.с. 202 203, т.1).
Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що сукупність цих доказів повністю підтверджує вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони не викликають сумнівів у своїй правдивості та є належними і допустимими.
На переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які судом першої інстанції встановлені повно, та підтверджуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності.
При цьому, суд першої інстанції у повній мірі проаналізував і надав належну правову оцінку показанням обвинуваченого у заперечення своєї вини. Оскаржуваний вирок містить належні мотиви та достатні доводи на спростування позиції сторони захисту про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Об`єктивна сторона даного злочину характеризується: 1) діянням - посяганням на життя іншої людини; 2) наслідками у вигляді й смерті; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням і наслідками.

З суб`єктивної сторони злочин характеризується необережністю: злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю.

Вбивство через необережність слід відмежувати від випадкового заподіяння смерті (казусу), коли особа, що заподіяла смерть потерпілому, не передбачала настання смерті потерпілого від своїх дій (бездіяльності) і за обставинами справи не повинна була або не могла цього передбачати.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 під час конфлікту із ОСОБА_9 тримав у руці ніж лезом догори. Цієї обставини не заперечує і сам обвинувачений.

Відтак, суд першої інстанції вірно взяв до уваги те, що ОСОБА_6 тримаючи в руці ніж, розуміючи, що такий є гострим знаряддям, яким може бути завдано шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , який під час конфлікту та шарпанини між ним, знаходиться досить близько до ножа, маючи можливість не викинув його з руки, а навпаки продовжував тримати такий у руці лезом вверх у близькості до потерпілого, що призвело до того, що під час шарпанини між ними, ОСОБА_9 було спричинено поранення грудної клітки, внаслідок якого наступила його смерть.
Отже, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи під час конфлікту на близькій відстані від потерпілого та тримаючи у руках ніж, направлений лезом вверх, випадково заподіяв смерть потерпілому ОСОБА_9 , оскільки за обставин даної справи обвинувачений повинен був та міг передбачити настання наслідків у виді смерті потерпілого.
Крім цього, не знайшли свого підтвердження і доводи сторони захисту про те, що у діях обвинуваченого ОСОБА_6 наявні ознаки необхідної оборони, викликаної діями загиблого ОСОБА_9 , оскільки, як вірно врахував суд першої інстанції, матеріалами кримінального провадження не встановлено обставин, за наявності яких в обвинуваченого ОСОБА_6 виникло право на необхідну оборону із застосуванням ножа від дій загиблого ОСОБА_9 .
Апеляційні доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції не врахував факт перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння є неспроможними, з огляду на те, що цей факт матеріалами кримінального провадження не підтверджено, а згідно висновку судово-токсикологічної експертизи №679/2020-т від 24.02.2020р. у крові трупа ОСОБА_9 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів (а.с. 201, т.1).
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно взяв до уваги показання, зокрема, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , надав їм належну правову оцінку та обґрунтував ними свої висновки, оскільки показання вказаних свідків у повній мірі узгоджуються між собою, та з іншими належним та допустимими доказами.
Також, колегія суддів враховує, що допити вказаних свідків проводились судом першої інстанції у судових засіданнях за участю обвинуваченого та його захисника.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи поданих апеляційних скарг сторони захисту не спростовують висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 119 КК України, у мінімальному розмірі, встановленому у санкції даної норми, та призначене обвинуваченому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України у повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, і таке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Відтак, апеляційний суд вважає, що подані апеляційні скарги не містять правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку з вищенаведених мотивів, а тому такі колегією суддів визнаються необґрунтованими.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи порушень вимог кримінального процесуального закону, що мало б наслідком скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

вирок Сихівського районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді