ЄУН № 336/3862/20
пр. № 1-кп/336/264/2021
УХВАЛА
Іменем України
29 червня 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні при проведенні судового засідання у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 333 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 333 ч. 1 КК України.

Державне обвинувачення по цій справі підтримується прокурорами Запорізької обласної прокуратури.

В судове засідання 29 червня 2021 року прокурор не прибув, прокурором ОСОБА_5 подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку з перебуванням його у відпустці.

Відповідно до ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься, зокрема, розумність строків.

Як вказує ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Серед рішень, винесених Європейським судом з прав людини проти України за період чинності Конвенції для нашої держави, кілька десятків стосуються порушення права особи на розгляд її справи судом упродовж розумного строку.

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади.

Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Зокрема, у своєму рішенні від 22.11.2005 року по справі за заявою "Антоненков та інші проти України" (Заява N 14183/02) ЄСПЛ вказував, що період часу, який має бути взятий до уваги для визначення тривалості кримінального провадження, починається з дня, коли особу "обвинувачено" в автономному або матеріальному розумінні цього терміна. Він закінчується у день, коли обвинувачення остаточно визначено або провадження припинено.

При цьому ЄСПЛ нагадав, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника.

Відповідно до Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом № 51 від 28.03.2019 року Генеральної прокуратури України керівники регіональних, місцевих, військових прокуратур, їх перші заступники та заступники забезпечують обов`язкову участь прокурора (групи прокурорів) у суді, крім випадків, передбачених законом.
Старші групи прокурорів відповідно до вимог законодавства організовують участь прокурорів групи в усіх судових засіданнях або особисто беруть участь у судових засіданнях.
Відповідно до постанови від 04.03.2020 року у вказаному кримінальному провадженні визначено групу прокурорів у складі чотирьох прокурорів.
Документального підтвердження об`єктивної неможливості інших трьох прокурорів взяти участь в судовому засіданні суду не надано.
Таким чином, старшим групи прокурорів ОСОБА_5 та керівником Запорізької обласної прокуратури в неналежний спосіб організовано роботу та не забезпечено участі прокурора у судовому засіданні всупереч вимогам чинного законодавства та Порядку № 51.
Про вищевикладені обставини суд вважає за необхідне повідомити Генерального прокурора України з метою проведення перевірки щодо неналежного виконання прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 та керівником Запорізької обласної прокуратури обов`язку забезпечувати підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні, з`ясування причин неявки прокурора (прокурорів), що виконують повноваження прокурора у кримінальному провадженні, у судове засідання та неповідомлення суду причин своєї неявки з наданням відповідних підтверджуючих документів.

На підставі викладеного, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Довести до відома Генерального прокурора України відомості щодо неявки прокурора Запорізької обласної прокуратури в судове засідання у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 333 ч. 1 КК України та неналежного виконання прокурорами Запорізької обласної прокуратури обов?язку з підтримання обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 535 КПК України зобов`язати посадову особу генеральної прокуратури України, відповідальну за виконання ухвали суду, повідомити суд, який постановив судове рішення, про його виконання письмово в строк до 16 липня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1