Провадження № 1-кс/947/3594/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000805 від 01.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу № 4 від 17.04.2018, на підставі протоколу загальних зборів ТОВ «Перший квартал» (протокол № 3 від 16.04.2018) з 17.04.2018 ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Перший квартал» ().
Так, у серпні 2017 року Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням оголошено проведення відкритих конкурсних торгів щодо будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр-Д-2/ЇД-2, вартістю 24 148 694,00 грн., у яких останнє виступило замовником. У той самий час, ТОВ «Перший квартал» надало пропозицію щодо виконання зазначених робіт вартістю 22 953 512,00 грн.
За результатами процедури відкритих торгів відповідно до закону України «Про публічні закупівлі», згідно оголошення UA-2017-08-11-001061-с, переможцем відкритих конкурсних торгів, щодо будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр-Д-2/ЇД-2 визнано ТОВ «Перший квартал», та 04.09.2017 між Південним ТКЕУ в особі т.в.о. начальника управління ОСОБА_6 діючи на підставі Положення, що іменується надалі «Замовник», з однієї сторони та ТОВ «Перший квартал», в особі директора ОСОБА_7 , діючи на підставі Статуту, що іменується надалі «Підрядник», з іншої сторони, за результатами проведеної процедури закупівлі робіт необхідної для гарантованого забезпечення потреб оборони в особливий період, у період проведення антитерористичної операції, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», укладено договір генерального підряду № 44/17 «Про закупівлю робіт з будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ».
Крім того, 24.04.2018 між Південним ТКЕУ в особі т.в.о. начальника управління ОСОБА_6 , що діє на підставі Положення (далі «Замовник»), з однієї сторони і ФОП ОСОБА_8 , інженер технічного нагляду (далі «Виконавець»), укладено договір № 48/18 на здійснення технічного нагляду.
У серпні 2018 року, більш точний час установити не надалося можливим, у директора ТОВ «Перший квартал» ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння бюджетними коштами, шляхом складання та видачі за укладеним договором підряду № 44/17 від 04.09.2017 завідомо неправдивих первинних облікових документів у будівництві, а саме: актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма №КБ-3) та рахунків-фактур на оплату робіт, із зазначеними у них завідомо неправдивими відомостями, щодо завищених обсягів виконаних будівельних робіт, використаних у будівництві матеріалів та їх вартості, із підтвердженням інженером технічного нагляду перевірки кількості та якості відомостей про обсяги і вартість робіт у поданих до оплати замовнику неправдивих первинних облікових документах.
Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштами шляхом зловживання своїм службовим становищем, розробив план скоєння злочину та безпосередній механізм заволодіння бюджетними коштами, відповідно до якого ТОВ «Перший квартал», ухиляючись від виконання умов укладеного договору, повинно виконувати будівельно-монтажні роботи на об`єкті будівництва не в повному обсязі, значно знижуючи, при цьому, понесені витрати.
Після чого, ОСОБА_5 повинен систематично надавати замовнику підроблені офіційні документи, із внесеними до них завищеними обсягами виконаних будівельних робіт та їх вартості, на підставі яких періодично одержувати на банківський рахунок ТОВ «Перший квартал» бюджетні кошти в безготівковій формі, отримавши реальну змогу заволодіти їх частиною, яку в подальшому використати на власний розсуд, а іншу частину витратити на виконання певних обсягів робіт на об`єкті будівництва з метою приховування здійсненої злочинної діяльності, створюючи, при цьому, перед Південним ТКЕУ видимість належного виконання підрядних робіт у передбачений умовами договору термін.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у період з травня по жовтень 2018 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем та складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма №КБ-3) та рахунків-фактур на оплату робіт із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей про завищені обсяги виконаних робіт та використані матеріали генпідрядником ТОВ «Перший квартал» під час будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованому у АДРЕСА_2 , заволодів чужим майном бюджетними коштами в особливо великому розмірі на загальну суму 3 124 387,99 грн.
Після виготовлення актів приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в і довідок про вартість виконаних будівельних робіт і витрат, в яких відображені завідомо неправдиві відомості про обсяг, вартість і якість виконаних будівельних робіт з будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр-Д-2/ЇД-2, ОСОБА_5 в період з травня-жовтень 2018 року, більш точний час та дату встановити не надалося можливим, діючи в порушення вимог договору № 44/17 від 04.09.2017, надав зазначені підроблені офіційні документи та іншу необхідну документацією до Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18, як підтвердження використання перерахованих останнім коштів відповідно до договору генерального підряду № 44/17 від 04.09.2017 про закупівлю робіт з будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр-Д-2/ЇД-2.
Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, після виконання будівельних робіт, в порушення вимог договору № 44/17 від 04.09.2017, у період з травня жовтень 2018 року, здав інженеру з технічного нагляду ОСОБА_8 виконані будівельні роботи.
У свою чергу, ОСОБА_8 діючи на підставі договору № 48/18 на здійснення технічного нагляду від 24.04.2018, прийняв виконанні будівельні роботи з будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр -Д-2/ЇД-2 у ТОВ «Перший квартал» по вказаному договору, які фактично виконанні не в повному обсязі.
Продовжуючи і далі реалізацію свого злочинного наміру спрямованого на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_5 після виконання будівельних робіт з будівництва будівлі їдальні, в порушення вимог договору № 44/17 від 04.09.2017, надав до Південного ТКЕУ, завідомо неправдиві офіційні документи до договору підряду № 44/17 від 04.09.2017, підписані директором ТОВ «Перший квартал» ОСОБА_5 , завірені відбитком печатки ТОВ «Перший квартал», підписані та завірення відбитком печатки інженера з технічного нагляду ОСОБА_8 з відміткою про перевірку об`ємів виконаних робіт, такі як: акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2018 від 23 травня 2018 року; акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року від 31 серпня 2018 року; акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 4 вересня 2018 року; акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 11 вересня 2018 року; акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 19 вересня 2018 року; акт № 6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 21 вересня 2018 року; акт № 7 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року від 11 жовтня 2018 року; акт № 8 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року від 12 жовтня 2018 року; акт № 9 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року від 16 жовтня 2018; акт №10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року від 24 жовтня 2018 року; акт № 4а вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, до акту № 4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 11 вересня 2018; акт № 5а вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, до акту, без зазначення номера, приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 19 вересня 2018 року; акт № 6а вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, до акту, без зазначення номера, приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 21 вересня 2018, в яких відображені завідомо неправдиві відомості щодо видів та вартості робіт, які фактично підприємством не проводились та витрат на матеріали, які фактично підприємством не використовувались та найменування, тип, марку, завод виготовлювач та ціну устаткування, які фактично підприємством не використовувались при проведенні підрядних робіт на об`єкті будівництва відповідно до договору підряду № 44/17 від 04.09.2017, всього на суму 3 124 387,99 грн.
У подальшому, зазначені акти приймання виконаних будівельних робіт та акти вартості устаткування, що виготовлені виконавцем робіт за договором № 44/17 від 04.09.2017 надано до Головного управління ДКСУ в Одеській області, де їх зареєстровано і взято на облік.
Після чого, Південним ТКЕУ на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Укргазбанк» ТОВ «Перший квартал», на виконання умов договору генерального підряду № 44/17 від 04.09.2017 про закупівлю робіт з будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр-Д-2/ЇД-2, на підставі складених актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма КБ-3), у період з травня 2018 року по жовтень 2018 року здійснено перерахування бюджетних грошових коштів на загальну суму 21 610 516,69 грн. за оплату виконаних будівельних робіт, з яких на суму 3 124 387,99 грн. Південним ТКЕУ здійснено необґрунтоване перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Перший квартал» по договору № 44/17 від 04.09.2017 за фактично не виконані будівельні роботи, що спричинило збитки державі на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 у період з травня по жовтень 2018 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем та складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма № КБ-3) та рахунків-фактур на оплату робіт із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей про завищені обсяги виконаних робіт та використані матеріали генпідрядником ТОВ «Перший квартал» під час будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованому у АДРЕСА_2 , заволодів чужим майном бюджетними коштами в особливо великому розмірі на загальну суму 3 124 387,99 грн.
У подальшому, ОСОБА_5 , реалізувавши свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, діючи умисно, всупереч визначених умов договору генерального підряду № 44/17 від 04.09.2017 про закупівлю робіт з будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр-Д-2/ЇД-2, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, при цьому не використав їх по призначенню під час будівництва по вказаному договору, що спричинило майнової шкоди Південному ТерКЕУ в особливо великому розмірі.
13.04.2020 року складено та підписано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
01.07.2020 матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_5 були виділені з матеріалів кримінального провадження №0000208 в окреме кримінальне провадження № 0000805, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
2. Обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. З метою виконання завдань кримінального провадження, можливої конфіскації майна, як виду покарання у разі визнання судом ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також враховуючи, що до ухвалення судом остаточного судового рішення по справі, вищевказане майно, яке належить підозрюваному на правах повної приватної власності може бути приховане, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено ОСОБА_5 , його близькими родичами та/або іншими особами за проханням власника майна, з метою запобігання цьому, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Згідно реєстраційних карток ТЗ вбачається, що ОСОБА_5 є власником наступного рухомого майна: автомобіля Mercedes-Benz 413CDI, 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_3 ; автомобіль Toyota Land Cruiser PRADO, 2005 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , ДНЗ: НОМЕР_5 .
Таким чином, майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання судом його винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальному правопорушенню, може бути використано для забезпечення конфіскації майна.
3. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна, з метою забезпечення арешту майна, в цілях запобігання його відчуження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
4.2. Достатність доказів, що вказують на обґрунтованість підозри в рамках кримінального провадження.
Так, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадку забезпечення конфіскації як виду покарання).

Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Іншими словами, на початковій стадії розслідування слідча суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють. При цьому, до наданих доказів обґрунтованості підозри не висувається таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Слідчий суддя зазначає, що 13.04.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, на підставі зібраних доказів. Матеріали клопотання, зокрема, договір генерального підряду від 04.09.2017 року про закупівлю робіт з будівництва будівлі їдальні у військовому містечку ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , Шифр-Д-2/ЇД -2, акт від 27.08.2018 року про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПЕРШИЙ КВАРТАЛ», висновок експерта №19-197/1554-1562 від 08.10.2019 року судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами кримінального провадження, висновок експерта №451 ТГ від 11.03.2020 року, вказують на можливу причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, що розслідуються в кримінальному провадженні. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про наявність фактів та інформації, які вказують на те, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
4.3. Правова підстава та мета арешту майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.04.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено письмове про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, та ч. 2 ст. 366 КК України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.
Санкції ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Згідно долучених до матеріалів клопотання, реєстраційних карток ТЗ вбачається, що ОСОБА_5 є власником наступного рухомого майна:
-Автомобіля Mercedes-Benz 413CDI, 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_3 ;
-Автомобіля Toyota Land Cruiser PRADO, 2005 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , ДНЗ: НОМЕР_5 .
Викладене в сукупності свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 в цілях забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
4.4. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, арешт на нерухоме майно був накладений, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого відчуження майна, шляхом його переоформлення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначене майно.
4.5. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити конфіскації майна як виду покарання, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано необхідність накладення арешту, з метою конфіскації майна, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.6. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні конфіскації майна як виду покарання, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000805 від 01.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-Автомобіль Mercedes-Benz 413CDI, 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_3 ;

-Автомобіль Toyota Land Cruiser PRADO, 2005 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , ДНЗ: НОМЕР_5 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1