ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 197/1216/20
Провадження № 1-і/210/1/21

"08" квітня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, клопотання прокурора Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Углове, Артемівського району, Приморського краю, Російської Федерації, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, проживаючого без реєстрації до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

1) 19 грудня 2000 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, за ст.140 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 01 року 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік 06 місяців, штраф 680,00 гривень;

2) 04 липня 2002 року Дніпропетровським обласним судом, за ст.ст.296 ч.1, 122 ч.1, 42, 43 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України, частково приєднано покарання у вигляді 01 року позбавлення волі за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2000 року, та остаточно до відбуття визначено покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. Звільнився 07 серпня 2004 року по відбуттю строку покарання;

3) 21 листопада 2005 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.2, ст.15 ч.2 ст.185 ч.3, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.304, ст.70 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2006 року вирок змінено, виправданий за ст.304 КК України, та знижено покарання за ст.ст.186 ч.2, 70 КК України, до 04 років позбавлення волі. Звільнився 04 жовтня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 08 місяців 26 днів;

4) 19 травня 2010 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. Звільнився 25 січня 2014 року по відбуттю строку покарання;

5) 19 січня 2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області, за ст.297 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 04 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 02 роки;

6) 17 червня 2016 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.71 ч.1, 72 ч.1 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, та до відбуття остаточно визначено покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі;

7) 12 червня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області, за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, покаранням, призначеним за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року, до відбуття остаточно визначено покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнився 06 червня 2019 року по відбуттю строку покарання;

8) 02 вересня 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 02 роки,

подане в рамках кримінального провадження №0000296 від 26 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000296 від 26 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, котрий в подальшому було продовжено, останній раз 08 лютого 2021 року ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області, та строк дії котрого закінчується 08 квітня 2021 року.

02 квітня 2021 року прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 до Широківського районного суду Дніпропетровської області подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до положень п.20-5 перехідних положень КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено наступні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Так, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту. Питання про передачу на підставі абзацу п`ятого цього пункту клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для розгляду до іншого суду вирішується головою відповідного суду апеляційної інстанції (головою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у разі передачі між судами в межах юрисдикції різних апеляційних судів) за вмотивованим поданням місцевого суду (суду апеляційної інстанції) невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту надходження такого подання, про що постановляється відповідна ухвала. Спори про підсудність між судами у даному випадку не допускаються. Під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, у зв`язку із неможливістю утворення у Широківському районному суді Дніпропетровської області складу суду для здійснення судового провадження щодо даного клопотання, матеріали провадження за клопотанням направлено до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для здійснення судового провадження у встановленому законом порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2021 року, дану справу передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Клопотання прокурора вмотивовано тим, що ОСОБА_4 , діючи повторно, 16 вересня 2020 року, приблизно о 02:30 годині, знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, після чого, з бесідки, яка знаходиться на території подвір`я домоволодіння, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам законного власника, викрав бензомоторну косу марки «Світязь», моделі «БТ-430», яка знаходилась там на зберіганні та належить потерпілій ОСОБА_6 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/728 від 19 жовтня 2020 року, становить 750,00 гривень, та утримуючи викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілій своїми незаконними діями матеріального збитку на вищевказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, вчиненого повторно.

ОСОБА_4 23 жовтня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до скоєного кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту потерпілого, свідка, підозрюваного; висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи; протоколом огляду; протоколом слідчого експерименту.

Для забезпеченням виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальне правопорушення, підозрюваному ОСОБА_4 Широківським районним судом Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 19 листопада 2020 року направлено до Широківського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 11 лютого 2021 року включно.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 08 квітня 2021 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується, але на теперішній час у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що ризики передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували під час обрання найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_4 у ході застосування вказаного запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 03 до 06 років, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, маючи всі необхідні засоби та можливості, зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території тимчасово окупованої території АР Крим, та частин Донецької та Луганської областей. Крім цього, відповідно до акту обстеження від 15 жовтня 2020 року, виданий депутатами Гречаноподівської сільської ради Широківського району, підозрюваний ОСОБА_4 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 28 вересня 2020 року, місце його проживання невідоме.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, на час вчинення останнього злочину перебував на іспитовому терміну, законного джерела доходів не має, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому, у сторони обвинувачення наявна обґрунтована необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України; під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки; ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави так як цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень; ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, враховуючи зазначені вище дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , та обставини справи, тяжкість вчиненого злочину та публічних інтересів, які виправдовують продовження строку тримання під вартою, зміна запобіжного заходу є недоцільним, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Присутній у судовому засіданні прокурор клопотання підтримав посилаючись на ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу та відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували, просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, зазначаючи, що обвинувачений має місце роботи та постійного проживання.

Вислухавши думку учасників процесу, судом встановлено, що в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому обирався та продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз строком до 08 квітня 2021 року включно, прокурор подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, посилається на ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів, при цьому враховує, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу.

Вирішуючи клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, відсутність офіційного місця роботи, обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення в період іспитового строку, також по кримінальному провадженню не допитані всі свідки, а це дає підстави вважати, що обвинувачений може у подальшому вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних передумов, оскільки у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, не допитані усі свідки. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п.1-2 ч.1 ст.194, ст.ст.199, 331 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо наявності міцних соціальних зв`язків, роботи та постійного місця проживання у обвинуваченого ОСОБА_4 суд відхиляє, оскільки існування у обвинуваченого таких соціальних зв`язків, на думку суду, не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначеним ст.177 КПК України, наявність роботи та постійного місця проживання не підтверджено ніякими доказами.

Суд також вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого інкримінованого злочину, а також наявний ризик можливого вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень , тому суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому термін дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, підстави для зміни запобіжного заходу суд не встановив.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 196, ч.1, ч.3 ст.331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 06 червня 2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її постановлення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - у той же строк з моменту її отримання.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1