ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1782/21 Справа № 190/332/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ:
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року було відмовлено засудженому в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
Як встановлено судом, вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309 КК України, та остаточно призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; строк відбування покарання рахувати з 09 лютого 2018 року.
Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі; остаточне покарання призначено із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року, визначивши остаточно покарання у виді 2 років 10 днів позбавлення волі; строк відбування покарання рахувати з 20 грудня 2019 року.
Таким чином, підстав для застосування до засудженого ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року №838-VIII, суд першої інстанції не знайшов.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить переглянути ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання ОСОБА_7 , мотивуючи такі вимоги тим, що в нього хворі нирки, має епілепсію, гепатит С та ВІЧ.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Апеляційний суд у відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України, зі змінами, що діяли в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого на судово-медичній чи судово-психіатричній експертизі; перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Вищевказані вимоги кримінального законодавства України судом першої інстанції в повному обсязі було дотримано.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України, та остаточно призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання визначено рахувати з 09.02.2018 року.
Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.12.2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі; остаточне покарання призначено із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року, визначивши остаточно покарання у виді 2 років 10 днів позбавлення волі; строк відбування покарання рахувати з 20 грудня 2019 року.
24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання №838-VIII від 26 листопада 2015 року, де у п.2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» зазначено, що цей Закон застосовується до усіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Згідно п.п. 106, 107 постанови Великої Палати Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особи вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).
Таким чином, з огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, оскільки злочини за які засуджено ОСОБА_7 були вчинені після 20 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання слід застосовувати ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).
Посилання засудженого на те, що в нього хворі нирки, має епілепсію, гепатит С та ВІЧ є безпідставними, оскільки вказані обставини не пов`язані з порядком виконання вироку.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, підстав для скасування оскаржуваної ухвали, як і істотних порушень вимог кримінального законодавства України при розгляді клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, судом апеляційної інстанції не встановлено.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4