н/п 1-в/953/5/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника пробації - ОСОБА_4 ,

засудженої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області відносно засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, розлученої, не працюючої, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

ВСТАНОВИВ:
02.10.2019 року Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженої ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України було звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, згідно ст. 76 КК України покладені обов*язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Своє подання начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» обґрунтовує тим, що вказаний вирок відносно ОСОБА_5 надійшов до районного сектору для виконання, засудженій були визначені дні для реєстрації, але засуджена неодноразово не з*явилася для реєстрації без поважних причин, чим допустила порушення умов іспитового строку.

Інспектор відділу з питань пробації в судовому засіданні доводи подання підтримав, просив його задовольнити. Також, повідомив, що ОСОБА_5 і після направлення до суду неодноразово порушила вимоги ст. 76 КК України без поважних причин.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні погодилась з клопотанням відділу пробації, вказуючи, що дійсно порушила умови іспитового строку, уїхала в м. Одесу та не приходила на відмітки.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

У відповідності до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. Клопотання /подання/ розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду, суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 КПК України. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Згідно вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з положенням ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративній стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі являється з*ясування поважних причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року було засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України було звільнено від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, згідно ст. 76 КК України на нього покладені обов*язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З матеріалів подання вбачається що Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області прийняв на виконання розпорядження та копію вироку відносно засудженої ОСОБА_5 .

11.03.2019 року ОСОБА_5 прибула до відділу пробації і в неї були відібрані пояснення, заповнена анкета та підписка про роз*яснення виконання обов*язків, покладених на неї судом на підставі вимог ст. 76 КК УКраїни.
21.08.2019 року ОСОБА_5 не з*явилась для реєстрації, причини неявки не повідомила, 11.09.2019 року з*явилась та повідомила, що була в стані алкогольного сп*янінн та не могла з*явитись.
11.09.2019 року відносно ОСОБА_5 було винесене письмове попередження.
В подальшому, 18.09.2019 року, 25.09.2019 року ОСОБА_5 не з*явилася, ніяких даних про причини неявки не надала. Протягом 2020 року ОСОБА_5 жодного разу для реєстрації до органу пробації також не з*являлася.
Під час судового розгляду ОСОБА_5 погодилась, що порушила умови іспитового строку без поважних причин, не заперечувала щодо клопотання та скасування іспитового строку.

Дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень приходжу до висновку, що дійсно засуджена ОСОБА_5 порушлав вимоги ст. 76 КК України, покладені на неї вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року щодо явки для реєстрації у відділ пробації, що свідчить про її ухилення від виконання покладених на неї судом обов*язків, та встановлені факти, які свідчать про небажання засудженої стати на шлях виправлення, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання.

При цьому, судом враховано, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причини неявки для реєстрації засудженою ані до відділу пробації, ані до суду під час розгляду даного питання не було надано. Доказів на підтвердження того, що засуджена став на шлях виправлення суду також не надано.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання відносно ОСОБА_5 , у зв*язку з чим суд його задовольняє.

Керуючись ст. 78 ч.2 КК України, ст. ст. ст. ст. 369-372, 378, 476, 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року покарання відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Скасувати призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Направити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1