Провадження №: 1-кп/755/251/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, у межах кримінального провадження №0006630 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження, в якому ухвалою суду від 18 травня 2021 року обвинуваченому продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці до 16 липня 2021 року включно.
У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне обвинуваченому продовжити строк тримання під вартою, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , оскільки останній перебуває під вартою з 09.08.2019 року, має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, яка перебуває на його утриманні, крім того наявність визначених стороною обвинувачення ризиків не підтверджено прокурором із дотриманням вимог ст.ст.184, 199 КПК України. Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження з питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Разом з тим, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , строку тримання під вартою, суд дослідивши усі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу, який за належного врахування презумпції невинуватості в даному конкретному кримінальному провадженні виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, також враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Крім того, суд, згідно ст.178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачуються та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень які, відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, санкція ч.2 ст.289 КК України, передбачає покарання до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні йому запобіжного заходу та його продовжені, а тому виходячи з положень ст.ст.177, 178, 199 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.
Крім того, відповідно до ст.183 КПК України, обвинуваченому слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відмовити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 14 серпня 2021 року включно.
Визначити розмір застави ОСОБА_3 , достатній для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків передбачених КПК України у виді 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 79 450 /сімдесят дев?ять тисяч чотириста п?ятдесят/ гривень 00 копійок.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою суду обов`язків - не більше двох місяців з моменту внесення обвинуваченими, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п?яти днів з дня її оголошення, відповідно до рішення Великої Палати Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13.06.2019 року.

Суддя: