У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/384/20 № 1-кп/610/41/2021

м. Балаклія 16.03.2021 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (№ 0000005) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор заявив клопотання застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання: для запобігання спробам переховуватися від суду . Покласти на обвинуваченого обов`язок: повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Обвинувачений і захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Кримінальне провадження на розгляді в суді перебуває з 13.02.2020р. За ухвалою суду був оголошений розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , дозволено його затримання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Після розшуку обвинувачений прибув до суду, а прокурор змінив клопотання про застосування запобіжного заходу у частині його виду.

Судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст. 177 КПК України обвинувачений може здійснити спроби переховуватися від суду.

Обвинувачений хоча і не є місцевим жителем, але підтвердив можливість проживати у своїх родичів за адресою: АДРЕСА_1 .

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження, до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Клопотання задовольняється частково, оскільки місця роботи обвинувачений не має, офіційно не працевлаштований, під час судового розгляду кримінального провадження повідомляти про зміну свого місця проживання повинен саме суд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-190, 331 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора задовольнити частково.

2.Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) запобіжний захід у виді особистого зобов`язання по 16 травня 2021 року включно.

3.На цей час зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати такі обов`язки:

1)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4.В іншій частині клопотання відмовити.

5.Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення, підлягає негайному виконанню.

Головуючий ОСОБА_1