12.08.2021 363/2242/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вишгород Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , має середню освіту, офіційно не працюючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, учасник бойових дій, раніше не судимого, розлученого, на утриманні має дитину, 2006 року народження,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку літа 2011 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено у ОСОБА_5 , виник прямий умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовини. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, вчинив дії, спрямовані на порушення безпеки, пов`язаної з контрольованим обігом вибухових речовин, які виразилися у незаконному придбанні носінні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. ОСОБА_5 незаконно, без передбаченого законом дозволу, в смт Димер Вишгородського району, Київської області, придбав у не встановлених досудовим слідством осіб бойові припаси, а саме: 16 (шістнадцять) боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї які є спортивно мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення калібру НОМЕР_1 ,6) та 1 (один) патрон який є боєприпасам до нарізної вогнепальної зброї спортивно мисливськими гвинтівковими патроном кільцевого калібру 5,6 мм (.22WMR), та вибухові речовини двохосновновний нітроцелюлозний порох загальною вагою 45 г., який має здатність до вибухового перетворення, та незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав вказані боєприпаси та вибухові речовини, які переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_2 де незаконно зберігав до 04 квітня 2021 року, тобто до фактичного вилучення вказаних вибухових речовин працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 . Вказані вибухові речовини було вилучено працівниками поліції під час обшуку 04.04.2021 року за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з висновком експерта сипуча речовина гранульованої форми темного кольору відноситься до вибухових речовини - двохосновновний нітроцелюлозний порох.
Згідно виноску експерта надані на дослідження 16 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є спортивно мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення калібру НОМЕР_1 ,6) та один патрон належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї спортивно мисливськими гвинтівковими патроном кільцевого калібру 5,6 мм (22WMR).
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
03 червня 2021 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної Угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ч. 1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також, сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що саме він скоїв зазначене правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.
Захисник ОСОБА_4 вважав можливим затвердити угоду.
Прокурор також просив затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 03 червня 2021 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути процесуальні витрати по справі у розмірі 8368,58грн. за проведення експертиз із засудженого ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази, а саме: дерев`яний предмет зовні схожий на приклад до зброї, без маркувань, 16 (шістнадцять) боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї які є спортивно мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення калібру НОМЕР_1 ,6) та 1 (один) патрон який є боєприпасам до нарізної вогнепальної зброї спортивно мисливськими гвинтівковими патроном кільцевого калібру 5,6 мм (22WMR), вибухові речовини двохосновновний нітроцелюлозний порох загальною вагою 45 г., гладкоствольна вогнепальна зброя, а саме двохствольна мисливська рушниця 12 калібру, № НОМЕР_2 , 4 патрони калібру 7,92х57 мм. «Mauser», сім гільз, металевий предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю з предметом циліндричної форми зовні схожим на патрон до малокаліберної зброї з маркуванням «V», металева трубка з предметом циліндричної форми зовні схожим на патрон до малокаліберної зброї, з маркуванням «V», металевий предмет зовні схожий на цівку до зброї, зразки речовини із полімерної ємності із написом «порох», сипучої гранульованої форми темного кольору близько 5 грам, полімерна ємність з речовиною зеленого кольору за зовнішніми ознаками схожа на сірку з сірників об`ємом близько 2 см3 (два сантиметри кубічних) та 8 (вісім) паперових циліндричних виробів за візуальними ознаками схожих на піротехнічний виріб «Петарда», зразки сипучої речовини темного кольору, мілкої грануляції за візуальними ознаками зовні схожі на порох, близько 1 граму, яка знаходиться в полімерній колбі предмет зібраний з різних частин і механізмів за візуальними ознаками схожий на стартовий пристрій до окопного заряду типу УП 60 на якому наявне маркування УП 60, сипуча речовина темного кольору за візуальними ознаками схожа на порох; зразки сипучої речовини зеленого кольору за візуальними ознаками зовні схожа на сірку; подовжений предмет зібраний із різних частини та механізмів за візуальними ознаками схожий на стандарту запальну трубку ЗТП 50 з маркуванням МВ38650-82 з биркою з написом 50, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1