Провадження № 1-кп/243/173/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

Секретаря судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

Прокурора ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 .

Обвинувачуваного ОСОБА_8

Захисника адвоката ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000091 від 19.12.2018 року у відношенні:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Лутугине Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, такого, що працює військовослужбовцем військової служби за контрактом, командира стрілецької (резервної) роти військової частини НОМЕР_1 , капітана, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.06.2018 № 47 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_8 призначено командиром стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_8 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно з п. 1 Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у ст.ст. 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у ст. ст. 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у п. 1 Примітки до ст. 364 цього Кодексу, посади яких згідно із ст. 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у п. 3 Примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, капітан ОСОБА_8 , як керівник структурного підрозділу (одиниці) органу державної влади - командир стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 , при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, обіймає в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань.

Згідно зі ст. 22 цього Закону особам, зазначеним у ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Як командир стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_8 , згідно з вимогами ст. ст. 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти та зобов`язаний підтримувати особовий склад роти в постійній бойовій готовності; організовувати в роті бойову підготовку, складати розклад занять на тиждень, проводити заняття з офіцерами, прапорщиками і сержантами (старшинами), а також з підрозділами роти; перевіряти знання і практичні навички солдатів, сержантів (старшин), прапорщиків та офіцерів роти; постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові якості та морально-психологічний стан кожного військовослужбовця роти, постійно проводити з ними індивідуальну виховну роботу; вести облік особового складу роти, знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком; здійснювати добір кандидатів для військової служби на контрактній основі і для вступу до військово-навчальних закладів; один раз на місяць звіряти дані ротного обліку особового складу з обліковими даними військової частини.

Проте ОСОБА_8 , діючи всупереч наведених вимог закону та своїх службових обов`язків, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок одержання для себе неправомірної вигоди, упродовж листопада 2018 року - лютого 2019 року вчинив корупційний злочин за наступних обставин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями й включає проходження служби у військовому резерві.

Згідно з ч. 13 ст. 17 цього Закону на весь період служби у військовому резерві резервістам надається відстрочка від призову на строкову військову службу, а відповідно до ст. 18 цього ж Закону виконання обов`язків служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів є підставою для звільнення від призову на строкову військову службу.

Відповідно до п. п. 2, 6, 9, 13, 15, 16, 22 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 10.08.2012 № 470/2012, службу у військовому резерві Національної гвардії України проходять військовозобов`язані рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, придатні до військової служби за станом здоров`я, які не досягли граничного віку перебування у військовому резерві та здатні з урахуванням місця проживання (перебування), професійних і моральних якостей до проходження служби в ньому. Проходження служби у військовому резерві полягає у виконанні резервістами службових обов`язків відповідно до завдань, покладених на орган військового управління, з`єднання, військові частини, навчальні заклади та установи Національної гвардії України, в яких вони проходять службу у військовому резерві на відповідних посадах, згідно з вимогами законодавства та умовами контракту. Початком проходження служби у військовому резерві вважається день видання наказу командира військової частини про прийняття громадянина на службу у військовому резерві та призначення на посаду. Військові частини Національної гвардії України проводять роз`яснювальну роботу, добір, прийняття громадян на службу у військовому резерві, ведуть їх облік, організовують і здійснюють військову підготовку резервістів, створюють умови для проходження ними служби у військовому резерві. За результатами розгляду матеріалів особової справи кандидата командир військової частини, в якій кандидат виявив бажання проходити службу, приймає рішення про прийняття його на службу у військовому резерві та укладення з ним відповідного контракту або про відмову у прийнятті на службу у військовому резерві. Про прийняте рішення командир військової частини письмово повідомляє кандидата. Порядок комплектування військових частин резервістами в особливий період установлюється МВС України.

Згідно з п. 1 розділу II Інструкції про порядок комплектування військових частин резервістами в особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.04.2014 № 289 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2014 року за № 449/25226, командири військових частин Національної гвардії України здійснюють керівництво та є відповідальними за комплектування військових частин резервістами. Командир військової частини може визначити посадову особу, яка здійснюватиме організацію комплектування військової частини резервістами, про що видається відповідний наказ. У військових частинах штатним розписом можуть вводитися посадові особи, які здійснюють комплектування військових частин резервістами.

17 січня 2018 року, на виконання наведених норм закону, наказом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_11 № 55 створено робочу групу з питань формування підрозділів військового резерву у складі: голови групи - першого заступника командира військової частини - начальника штабу підполковника ОСОБА_12 , членів групи - заступників командира військової частини підполковників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , майора ОСОБА_17 , заступників начальника штабу капітана ОСОБА_18 , старшого лейтенанта ОСОБА_19 , начальника відділення обліку особового складу штабу майора ОСОБА_20 , начальника відділення бойової та спеціальної підготовки капітана ОСОБА_21 , начальника відділення кадрів старшого лейтенанта ОСОБА_22 , старшого офіцера відділення кадрів майора ОСОБА_23 , начальника групи по роботі з особовим складом капітана ОСОБА_24 , начальника служби озброєння технічної частини майора ОСОБА_25 , начальника продовольчої служби тилу лейтенанта ОСОБА_26 , начальника речової служби тилу старшого лейтенанта ОСОБА_27 , начальника квартирно-експлуатаційної служби тилу майора ОСОБА_28 , тимчасово виконуючого обов`язки начальника медичної служби родів військ і служб лейтенанта медичної служби ОСОБА_29 , начальника юридичної служби родів військ і служб майора юстиції ОСОБА_30 та начальника фінансової служби (головного бухгалтера) майора ОСОБА_31 .

Цим же наказом на вказану робочу групу покладено вжиття заходів з організації та контролю за комплектуванням і забезпеченням підрозділів військового резерву, а також розподілено обов`язки серед її членів.

9 листопада 2018 року, близько 14 години 30 хвилин, до ОСОБА_8 з питанням щодо влаштування для проходження служби у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 звернувся громадянин ОСОБА_32 , який прибув до контрольно-пропускного пункту вказаної військової частини та викликав останнього через чергову службу.

Того ж дня, близько 14 години 45 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що добір громадян на службу у військовому резерві у військовій частині НОМЕР_1 здійснюється робочою групою з питань формування підрозділів військового резерву, створеною наказом командира частини від 17.01.2018 № 55, а прийняття рішення про прийняття на службу у військовому резерві та укладення відповідного контракту або про відмову у прийнятті на службу у військовому резерві належить до повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , діючи всупереч наведених вимог закону та своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, роз`яснив ОСОБА_33 , що проходження служби у військовому резерві дозволяє уникнути призову на строкову військову службу, після чого висловив останньому пропозицію за надання йому, ОСОБА_8 , неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 13 963 грн., здійснити вплив на прийняття наведеними особами, уповноваженими на виконання функцій держави, позитивного рішення про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 та укладення з ним відповідного контракту.

14 січня 2019 року ОСОБА_8 зі свого терміналу мобільного зв`язку з активованим номером абонента НОМЕР_2 з використанням сервісу обміну даними «Viber» відправив ОСОБА_33 на термінал мобільного зв`язку з активованим номером абонента НОМЕР_3 текстове повідомлення з переліком документів, які необхідно оформити для прийняття на службу у військовому резерві. Після цього. ОСОБА_32 розпочав збір і оформлення необхідних документів.

23 січня 2019 року, близько 15 години, ОСОБА_32 , зібравши необхідні документи відповідно до наданого ОСОБА_8 переліку, прибув до військової частини НОМЕР_1 за вказаною вище адресою, де зустрівся з останнім. Тоді ж ОСОБА_8 , перевіривши повноту зібраних ОСОБА_35 документів, супроводив останнього до медичного підрозділу частини, де ОСОБА_33 було видано направлення для проходження військово-лікарської комісії.

24 січня 2019 року, близько 9 години, ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, державний реєстраційний номер Литовської Республіки НОМЕР_4 , доставив ОСОБА_34 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області» за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Ломоносова, 19, роз`яснивши, що саме в ній останній має пройти обстеження військово-лікарською комісією на предмет придатності до служби у військовому резерві.

Наступного дня, 25 січня 2019 року, близько 18 години, після проходження ОСОБА_35 військово-лікарської комісії, останній на території військової частини НОМЕР_1 за вказаною вище адресою зустрівся з ОСОБА_8 , де останній ознайомився з медичними документами ОСОБА_34 , впевнився у його придатності за станом здоров`я до служби у військовому резерві, після чого повідомив про необхідність надання до військової частини копій особистих документів і довідки про відсутність судимості.

31 січня 2019 року, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_8 зі свого терміналу мобільного зв`язку з активованим номером абонента НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_33 на термінал мобільного зв`язку з активованим номером абонента НОМЕР_3 та запропонував зустрітись о 15 годині того ж дня поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 .

Близько 15 години 20 хвилин того ж дня в указаному місці ОСОБА_36 зустрівся з ОСОБА_8 , після чого на транспортному засобі Skoda Fabia державний реєстраційний номер Литовської Республіки НОМЕР_4 , перелічені особи вирушили в напрямку місця дислокації військової частини НОМЕР_1 за наведеною вище адресою.

31 січня 2019 року, близько 15 години 40 хвилин, прибувши де контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття службовими особами військової частини НОМЕР_1 позитивного рішенні про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 та укладення з ним відповідного контракту, діючи всупереч наведених вимог закону та своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з тих же мотивів та з тією ж метою, повторно висловив ОСОБА_33 пропозицію вплинути на прийняття вказаними службовими особами військової частини НОМЕР_1 як особами, уповноваженими на виконання функцій держави, наведеного рішення, уточнивши розмір неправомірної вигоди за здійснення впливу в сумі 13800 грн.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття службовими особами військової частини НОМЕР_1 позитивного рішення про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 та укладення з ним відповідного контракту, 1 лютого 2019 року, о 8 годині 13 хвилин, перебуваючи у транспортному засобі Skoda Fabia, державний реєстраційний номер Литовської Республіки НОМЕР_4 , навпроти вхідних воріт до Державного навчального закладу «Слов`янський професійний аграрний ліцей», розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Науки, 2, ОСОБА_8 , діючи всупереч наведених вимог закону та своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з тих же мотивів та з тією ж метою, одержав для себе від ОСОБА_34 частину визначеного розміру неправомірної вигоди у сумі 6000 грн. за вплив на прийняття зазначеного рішення переліченими особами, вповноваженими на виконання функцій держави.

9 лютого 2019 року, близько 11 години 7 хвилин, перебуваючи у транспортному засобі Skoda Fabia, державний реєстраційний номер Литовської Республіки НОМЕР_4 , у м. Слов`янськ Донецької області на перехресті вулиці Василівська та бульвару Пушкіна, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, діючи всупереч наведених вимог закону та своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з тих же мотивів та з тією ж метою, одержав від ОСОБА_34 другу частину визначеного розміру неправомірної вигоди в сумі 7800 грн. за вплив на прийняття службовими особами військової частини НОМЕР_1 позитивного рішення про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 та укладення з ним відповідного контракту. Тоді ж, на підтвердження здійсненого впливу, ОСОБА_8 передав ОСОБА_33 відповідні документи, які засвідчують його зарахування на службу у військовому резерві військової частини НОМЕР_1 , а саме: довідку про зарахування ОСОБА_34 на службу у військовому резерві військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця стрілецької роти (резервної), підписаний командиром військової частини НОМЕР_1 контракт на проходження ОСОБА_35 служби у військовому резерві, а також витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві.

Зазначені вище обставини вчинення злочину підтверджуються наступними безпосередньо дослідженими судом доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 провину в скоєному злочині не визнав і показав суду, що строкову службу він почав проходити у збройних силах України з 2009 року, по закінченню уклав контракт. В наступному закінчив військовий учбовий заклад, був направлений до військової частини НОМЕР_1 . Потім він проходив службу відповідно до послужного списку.

З 25.01.2018 року його було переведено до в/ч НОМЕР_1 на посаду командира резервного взводу. У процесі реструктуризації штат взводу розширили і він був призначений командиром резервної роти.

У військовій частині був створений прес-центр, в якому працювали люди, які займалися агітаційною роботою у військовій частині. Він з двома-трьома особами з цього прес-центру виїжджав до учбових закладів в Донецькій і Луганській областях та агітував учнів проходити службу у резервній роті. Висувалися для проведння агітаційної роботи групами. В агітаційних листівках його особистих даних мобільного телефону не було зазначено.

В його задачі входило лише розповідати студентам учбових закладів про військову службу у резерві. Також він був задіяний у добових чергуваннях.

Командиром військовій частині № НОМЕР_1 була створена група осіб, які відповідали за організацію добору у резерв.

Коли до нього зверталися особи, які бажали служити у резерві, він їх переадресовував до відділу кадрів, працівники відділу кадрів викликали його і вій повинен був охарактеризувати претендента для чого проводив співбесіду. Після цього він виготовляв два документи: аркуш вивчення та картку профвідбору і передавав на підпис командиру військової частини. Працівники відділу кадрів надавали претенденту перелік документів для проходження комісії. Після проходження комісій та збору документів їх зараховували у резерв і далі він вже їх не контролював. Він іноді дзвонив резервістам для повідомлення про учбово-бойову тревогу.

Він особисто влаштував до резерву орієнтовно 20-25 осіб. Іноді їх консультував з питань збору документів.

09.11.2018 року він перебував на бойовому чергуванні у в/ч НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 і приблизно о 9 годині йому черговий повідомив, що його шукає чоловік, як з часом з`ясувалося це був Сторож, якого до цього для він не знав. Коли він вийшов на КПП, то ОСОБА_37 сказав, що бажає у військовий резерв та спитав про перелік документів. Оскільки у багатьох осіб кандидатів до резерву були питання з приписним свідоцтвом, він запитав у ОСОБА_38 , чи є у нього приписне, на що він відповів негативно. Тоді він надав йому мобільний телефон ОСОБА_39 , щоб той його прийняв та видав приписне свідоцтво. Останнього він знає приблизно 2 роки, посада ОСОБА_39 йому не відома. Після цього він ОСОБА_38 не бачив до 2019 року.

У січні 2019 року ОСОБА_37 з ним по телефону зв`язався, але він особисто номеру телефона свідку не надавав. (Разом з тим, на запитання адвоката пояснив, що він особисто надав свій мобільний телефон ОСОБА_40 ). Він йому на застосунок Вайбер на телефоні надіслав перелік документів, що необхідні для зарахування до військового резерву та повідомив, щоб він звертався до відділу кадрів, але ОСОБА_37 все одно телефонував йому.

Коли ОСОБА_40 потрібно було їхати на медичну комісію у м. Сєверодонецьк, він викликався допомогти свідку, оскільки йому також було потрібно їхати до м. Лисичанська проводити агітаційну роботу в учбовому закладі. І він відвіз ОСОБА_38 на своєму автомобілі Skoda Fabia. В цей день ОСОБА_37 не встиг пройти повністю медичну комісію, не пройшов психолога, він декілька годин чекав ОСОБА_38 під будівлею, і після цього разом повернулися до м. Слов`янська.

На наступний день ОСОБА_37 став просити його, щоб він знову повіз його до Сєверодонецька завершити проходження комісії, говорив, що він його віддячить, в тому числі сплатить витрати, але він відмовив йому. Разом з тим, ОСОБА_37 сам поїхав до медичної комісії, завершив проходження та передав документи до відділу кадрів.

Сторож постійно питав: яким чином можна прискорити призначення його до резерву, казав що він та його мати переживають.

Потім 01.02.2019 року він зателефонував і запропонував зустрітися. Він приїхав на своєму автомобілі і ОСОБА_37 спитав, як він може прискорити все, оскільки він переживає. Однак коштів від ОСОБА_38 не отримував.

В день його затримання, 09.02.2019 року він був черговий. Приблизно о 9 годині йому зателефонував ОСОБА_37 та повідомив, що йому необхідні документи про зарахування до резерву. Вони домовилися про зустріч у місті, він не пам`ятає де безпосередньо. Він під`їхав на своєму автомобілі до місця зустрічі. Коли ОСОБА_37 сів до нього в машину ОСОБА_41 , він передав документи ОСОБА_40 , розказав, що це за документи, а саме контракт між ним та командиром в/ч на проходженні резервної служби та висадив його у місті. Від`їхавши 200 метрів від міста висадки ОСОБА_38 його зупинили працівники поліції у кількості 4 особи, які попросили його підняти капот автомобіля. Коли він підійшов підняти капот, що робили співробітники патрульної служби він не знає, оскільки вони не були у полі його зору. Приблизно через 7-10 хвилин під`їхали слідчий, поняті та інші працівники правоохоронних органів та почали проводити обшук. Представився лише слідчий та прокурор, хто були інші особи йому не відомо.

Йому повідомили, що він затриманий, він наполягав на правовій допомозі, але на його прохання не відреагували. Провели його особистий обшук, протокол про це не складали.

Коли обшукали його машину ОСОБА_41 , то знайшли та вилучили грошові кошти з салонного багажника та між сидінням пасажира та кулісою переключення коробки передачі, однак звідки ці кошти йому не відомо, він кошти від ОСОБА_38 не отримував. Вважає, що ОСОБА_37 без його відома поклав гроші в багажник салону, звідки їх потім вилучили, однак він не бачив і не чув цього. Грошові кошти ні 01.02.2019 року, ні 09.02.2019 року він від ОСОБА_38 не отримував.

Після обшуку всі учасники слідчої дії поїхали в ДБР м. Краматорська, де складали протокол та оглядали і упаковували знайдені в машині речі. Він підписував документі в ДБР, але не знає які. Чи фіксувалися слідчі дії на відео він не бачив, вважає, що ні.

Він не вчиняв та не міг вчиняти вплив на посадових осіб при прийнятті рішення про зарахування ОСОБА_38 до резерву, він також не пропонував ОСОБА_40 вчинити такий вплив на посадових осіб.

Сторож ніяких грошових коштів йому не пропонував, він грошових коштів у нього не просив та не отримував. Пояснити виявлення грошей та записів, що були зроблені під час ОСОБА_42 не може.

Додав, що ОСОБА_37 йому особисто не казав, що він отримав приписне свідоцтво, але вже після 09.02.2019 року, він телефоном зв`язався з ОСОБА_43 і останній йому пояснив, що він вигнав ОСОБА_38 з воєнкомату, той був якийсь незрозумілий, та останній поїхав до м. Дружківка отримувати приписне свідоцтво.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим обставин скоєння злочину, його провина підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними доказами.

Свідок ОСОБА_32 суду показав, що у листопаді 2018 року він побачив у мережі Інтернет об`яву, у якій викладалася інформація стосовно можливості проходження альтернативної служби у м. Слов`янську і був зазначений контактний телефон. Точно веб-сайт Інтернет мережі зазначити не може. Він зателефонував особі за цим номером, як потім з`ясувалося ОСОБА_8 та домовився з ним про зустріч.

Перша зустріч між ними відбулася на КПП військової частини № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 , і ОСОБА_44 його повідомив про те, що він є командиром резервної роти військової частини НОМЕР_1 , а також розповів що таке резервна служба та що вона дозволяє уникнути проходження строкової служби, а також сказав про те, які необхідно зібрати документи та що необхідно буде проходити психолога та медичну комісію, однак навіть це не є гарантією проходження та вступу до резервної служби, оскільки дуже великий конкурс, що проходить одна людина з 20 бажаючих. Саме ці слова він і сприйняв як натяк на необхідність надати хабар за позитивне вирішення справи про зарахування його до резерву. В цей же день він повідомив ОСОБА_45 , що втратив приписне посвідчення, на що останній повідомив, що його необхідно відновити та надав телефон свого знайомого працівника Слов`янського міськвійськомату ОСОБА_46 .

Приблизно у грудні 2018 року він відновив приписне посвідчення, після чого вони знов зустрілися з ОСОБА_47 і останній повідомив, що після Нового 2019 року вони почнуть процедуру зарахування його до резерву. Саме у грудні 2018 року ОСОБА_44 йому повідомив, що зарахування до резерву не є безкоштовним і він повинен буде йому за це дати 500 доларів США. Якщо він цього не зробить, то у його документах будуть шукати недоліки або створювати штучні перешкоди при складанні документів, проходженні медичної комісії або тестуванні у психолога и саме він має вплив на осіб, які будуть приймати такі рішення, при цьому він пояснював, як він буде діяти. Таким чином ОСОБА_44 дав йому зрозуміти, що якщо він не дасть йому 500 доларів США, то до резерву його не зарахують і вже після цього він звернувся до правоохоронних органів та діяв під їх контролем.

В січні 2019 року він подав необхідні документи ОСОБА_48 і останній почав його супроводжувати при проходженні медичної комісії, перевіряти документи, формувати їх в один пакет.

24.01.2019 року він разом з обвинуваченим на автомобілі останнього Skoda Fabia за ініціативою обвинуваченого поїхали до м. Сєверодонецьк Луганської області для проходження медичної комісії. Однак за один день він не встиг пройти усіх лікарів, тому на наступний день вже самостійно він поїхав для завершення проходження медичної комісії. Грошові кошти ОСОБА_48 за поїздку він не компенсував.

Після успішного проходження медичної комісії 31.01.2019 року, ОСОБА_44 в черговий раз нагадав йому що за проходження до резерву він повинен йому передати 500 доларів США, що є еквівалентом 13 800 грн. Саме в цей день він вперше почув гривневий еквівалент суми неправомірної вигоди. Він йому повідомив, що загальної суми у нього немає, поки є 6 000 грн., на що ОСОБА_44 погодився та сказав, що на наступний день, тобто 01.02.2019 року він повинен йому їх передати.

01.02.2019 року і центрі м. Слов`янська біля кафе «Француа» він черкав ОСОБА_45 , який під`їхав на машині « ОСОБА_41 » з литовськими номерними знаками. Він сів в машину і вони поїхали до його місця роботи на той час за адресою: АДРЕСА_5 «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» де він працював на посаді майстра виробничої практики, де обвинувачений зупинився біля в`їзних воріт вищезазначеної адреси. Друзін рукою показав куди він повинен був покласти гроші між передніми сидіннями автомобіля біля ручки переключення передач. Гроші були номіналом по 500 грн., які заздалегідь перераховані та переписані у протокол працівниками правоохоронних органів. Він витягнув з кармана гроші і поклав у визначене Друзіним місце. В цей же день вони домовилися, що решту 7 800 грн. він передасть після підписання необхідних документів для проходження служби у резерві.

На час передачі першої частини грошових коштів вже були оформлені медичні документи, залишилась довідка про судимість та про склад родини, які потрібно було ще чекати. На ці документи ОСОБА_44 не впливав. Чи були підготовлені всі документи з боку військової частини йому не відомо.

08.02.2019 року вони знову спілкувалися телефоном і ОСОБА_44 повідомив його про необхідність з ним зустрітися 09.02.2019 року, щоб обвинувачений передав йому документи, а він обвинуваченому суму грошей, що залишилася.

09.02.2019 року у першій половині дня вони зустрілися біля його роботи за адресою АДРЕСА_5 . Обвинувачений приїхав на машині « ОСОБА_41 » з литовськими номерними знаками. Він сів в машину ОСОБА_45 . Вони почали спілкуватися та поїхали до відділення «Нова пошта» по вул. Урицького, 2 м. Слов`янськ. Там вони зупинилися. Друзін достав контракт, підписаний командиром військової частини, виписку з наказу про зарахування його до резерву та довідки у військовий комісаріат, що звільняла його від проходження строкової служби.

Після того, як ОСОБА_44 передав йому документи, обвинувачений показав на бардачок (багажник у салоні), що був розташований навпроти нього, куди він повинен був покласти гроші. Він достав гроші та поклав у визначене Друзіним місце. Перед цим номери грошових коштів були переписані працівниками правоохоронних органів. Після передачі решти грошей він вийшов з машини та більше з ОСОБА_47 не бачився.

Під час спілкування у грудні 2018 року ОСОБА_44 йому розповідав, що ці кошти у сумі 500 доларів США не лише йому, також він повинен їх розподілити в частині.

Додав, що в правоохоронні органи він звернувся саме у грудні 2019 року коли вже остаточно зрозумів, що для позитивного для нього рішення йому прийдеться давати ОСОБА_48 грошові кошти, оскільки обвинувачений йому це сказав особисто, що потрібні гроші, назвавши конкретну суму.

Стосовно отримання дублікату приписного посвідчення пояснив наступне.

Він на листопад 2018 року був зареєстрований у м. Дружківка, де і перебував на обліку в Дружківському міському военкоматі. Після повідомлення Друзіна стосовно втрати ним приписного посвідчення, останній повідомив, що у нього є знайомий у Слов`янському міському комісаріаті та дав телефон особи, з яким він здзвонився. Він прийшов до комісаріату, до нього вийшов чоловік - майор із нашивкою на формі « ОСОБА_46 ». Після спілкування останній повідомив, що йому необхідно стати на облік до Слов`янського комісаріату і тоді він позитивно вирішить це питання, але потім він поспілкувався зі своїми колегами з м. Дружківка та повідомив, що не зможе йому допомогти і він повинен буде отримувати дублікат там, де він перебуває на обліку. Він звернувся до Дружківського військового комісаріату, у зв`язку з втратою посвідчення, сплатив штраф та отримав дублікат приписного посвідчення. За отримання цього документу будь-яких грошових коштів він не сплачував.

Коли він вперше звернувся до Друзіна, то той йому повідомив, що він повинен пройти строкову службу і на час його звернення йшла призовна кампанія, тому він не міг бути зарахований до резерву. Друзін також натякнув на складнощі проходження медичної комісії та психолога, тому він зрозумів, що процес потрібно прискорювати і це розцінив як натяк на хабар.

До кадрового підрозділу військової частини він не звертався, оскільки не знав, тим більш, що він вважав отриману інформацію через веб-сайт офіційною, оскільки там була надана консультація, цитували ОСОБА_45 , об`ява була від частини, представником якої був обвинувачений. Була стаття, фотокартка ОСОБА_45 з агітацією і в кінці статті були контактний телефон, за яким він врешті і зателефонував.

До правоохоронних органів йому порекомендував звернутися його знайомий, що працював на той час і поліції, якого звуть ОСОБА_49 , іншої інформації стосовно нього він не знає, вказавши куди безпосередньо необхідно звертатися. Назву підрозділу він не пам`ятає, але розташований він на четвертому поверсі будинку в районі залізничного вокзалу м. Слов`янська Донецької області. До 19.12.2018 року з працівниками правоохоронних органів стосовно даної справи він не спілкувався. Після зазначеного звернення його також опитували і в військовій прокуратурі, але деталей не пам`ятає. Після звернення він вже працював під їх контролем, вони надавали йому вказівки, проводили інструктаж, а він повідомляв їх про свої дії.

Додав, що він особисто не пропонував ОСОБА_48 грошей, він надав їх на вимагання останнього, саме ОСОБА_44 визначив потребу принести гроші та суму.

Гроші, які були надані для передачі ОСОБА_48 були особисто свідка та надавалися ним з його особистої згоди

Зазначив, що в минулому судовому засіданні він давав не точні пояснення, плутався, оскільки вперше в суді і дуже хвилювався, тим більше, що було дуже багато дат, місць, подій, зустрічей. Після судового засіданні до даного у нього був час освіжити пам`ять. Він взяв свій телефон, де залишилися телефонні дзвінки та переписка з Друзіним та більш точно та детально згадав всі події. Просить саме ці покази вважати вірними та правдивими. Будь-якого впливу з боку сторонніх осіб на нього з метою зміни пояснень та уточнень не було.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що на 2019 рік він працював начальником кадрової служби в/ч, що була розташована по АДРЕСА_3 . Друзін був командиром стрілецької роти резерву, яка комплектується громадянами призовного віку. Зарахування до військового резерву входило до повноважень командира військової частини. Для добору кадрів до зарахування до кадрового резерву була створена робоча група, що займалася укомплектуванням кадрового резерву, в яку також входив і він. Друзін до цієї групи не входив. В повноваження обвинуваченого під час комплектування зазначеного кадрового резерву входило: агітаційна робота в навчальних закладах, підприємствах, вивчення особистостей кандидата, допомога у формуванні особистих справ кандидатів, спілкуватися з родичами. Він повинен був сприяти робочій групі при зарахуванні до кадрового резерву. Він фактично супроводжував кандидата з моменту його волевиявлення до зарахування до кадрового резерву, що передбачено інструкцією з комплектування підрозділу резерву. Друзін періодично, після проходження чергового етапу кандидатом, повинен був заповнювати аркуш бесіди та аркуш вивчення кандидата, після чого надавати робочій групи та командиру військової частини.

Які посадові та функціональні обов`язки ОСОБА_45 пояснити не може, оскільки це не входило в його повноваження.

До нього особисто у період з листопада 2018 по 09.02.2019 року з пропозицією посприяти у прийнятті до кадрового резерву Сторожа Друзін не звертався, будь-якого впливу на нього обвинувачений з питань прийняття на службу - також не мав.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він працював заступником командира частини по роботі з особовим складом військової частини № НОМЕР_1 , ОСОБА_44 був командиром резервної роби. Обов`язки ОСОБА_45 розробляв начальник штаба.

У 2019 році йому стало відомо про те, що за участю ОСОБА_45 начебто були отримані грошові кошти за сприяння у якихось діях. Очевидцем подій він не був і подробиць обвинувачення не знає.

Оскільки його робота пов`язана з роботою з особовим складом він працював з ОСОБА_47 як з підлеглим. На 2019 рік формувалася резервна рота і обвинуваченому надавалися повноваження агітування до складу цієї роти та її формування. Він відвідував учбові заклади Донецької та Луганської області, де роз`яснював умови вступу та проходження служби у резервній роті. На передодні проведення агітації ОСОБА_44 узгоджував час та дату з командиром частини або начальником штабу, брав з собою офіцера, що відповідає за роботу зі СМІ, друковану агітаційну продукцію, де були зазначені контактні телефони і проводив агітацію. Після проведеної роботи повідомляв керівника. На друкованих засобах агітації були контактні телефони ОСОБА_45 . Бажаючи зверталися безпосередньою до обвинуваченого, він надавав їм перелік документів, які повинна зібрати особа, потім кандидат проходив атестування, здавав фізичну підготовку і безпосередньо ОСОБА_44 представляв кандидата комісії, яка приймала остаточне рішення про зарахування або відмову у зарахуванні кандидата до резервної роти. Рішення комісії оформлювалося у вигляді протоколу.

Агітаційна інформація про зарахування у резервну роту також була і в інтернеті, але чи були там зазначені контактні телефони ОСОБА_45 йому не відомо.

Ні ОСОБА_37 , ні інша людина не приходили до нього з проханням зарахувати їх до резервної роти. Друзін особисто не мав впливу на членів комісії, які приймали рішення про зарахування до резервної роти, оскільки не були у нього у підпорядкуванні.

Свідок ОСОБА_50 суду показав, що він ОСОБА_45 не знав, неприязнених стосунків немає.

Кілька років потому, у лютому приблизно о 7 годині ранку він зустрівся на автовокзалі м. Слов`янська зі своїм товаришем ОСОБА_51 . До них підійшли працівники правоохоронних органів, пред`явили посвідчення та запропонували бути понятими по справі за дачу хабаря, на що вони обидва годилися.

Вони приїхали до адміністративної будівлі на залізничному вокзалі, зайшли до кабінету, де було приблизно 5 осіб та, як він потім дізнався ОСОБА_37 . Останній з кишені брюк достав грошові купюри та сказав, що ці гроші будуть передаватися ОСОБА_48 у якості хабаря. Купюри були по 500, 200 та 100 грн. У його присутності та присутності іншого понятого працівник поліції, який потім складав протоколи зробив ксерокопії цих купюр, вони особисто перевірили номери та серії купюр та копій, про це був складений протокол, де вони поставили свої підписи у якості понятих. Потім ОСОБА_52 , він продемонстрував, що у нього в карманах нічого немає, йому передали гроші, він їх поклав у правий карман брюк. Огляд купюр тривав приблизно 10 хвилин, точно не пам`ятає.

Потім вони на автомобілях поїхали містом до центру міста Слов`янськ. Він та інший понятий з працівником поліції їхали на машині ОСОБА_53 X-Trail і зупинилися біля автомобіля «Skoda Fabia»», у який сидів ОСОБА_44 .

З машин вийшли працівники поліції, включили відеокамеру і всі підійшли до машини ОСОБА_45 . У ОСОБА_45 спитали, чи можливо оглянути машину, на що він дав свою згоду. Двері автомобіля відчиняв ОСОБА_44 . На задньому сидінні машини знайшли пачку паперу формату А-4.

Він перебував поруч, у безпосередньої близькості і бачив, як між сидінням водія та частиною салону, що розділяє простір між водійським кріслом та сидінням переднього пасажира (центральна консоль) з боку крісла водія знайшли грошові купюри, складені в декілька разів.

Потім учасники слідчої дії перейшли до дверей пасажира, де в салонному багажнику (речовому ящику для зберігання дрібних речей) знайшли гроші, які деякий час потому показував ОСОБА_37 .

Після цього, ОСОБА_44 розкрив портфель і звідти достав ноутбук, гаманець, посвідчення. Всі вилучені речі були складені у спеціальні пакети, запаковані склейками, де він та інші присутні поставили свій підпис.

Будь-яке насильство до ОСОБА_45 під час цих дій не застосовувалося. Він постійно був під час обшуку і спостерігав за діями працівників поліції. Момент пакування грошових купюр фіксувалося на відеокамеру.

Потім склали протокол і надали йому для перегляду відео, яке фіксувало обшук. Де це було, він не пам`ятає.

Додав, що він особисто підписував протоколи слідчих дій, в яких він приймав участь. Дати, час, місце та події у зазначених протоколах на час їх складання повістю відповідали відображеному, що він і засвідчив своїм підписом.

До викладених подій ні ОСОБА_38 , ні ОСОБА_45 він не знав. Запам`ятав прізвища, оскільки понятим був залучений один раз. Однак точно всіх подій не пам`ятає, оскільки з того часу пройшло майже два роки.

Оглянувши протокол огляду та копійовані аркуші з грошима та протокол обшуку від 09.02.2019 року пояснив, що у Протоколах огляду та обшуку від 09.02.2019 року і на ксерокопіях грошей (а.с. 192-199; 201-208 том 1) він впізнає свій підпис. На фотокартці склейки до висновку експерта (а.с. 121 том 2) підпис його товариша ОСОБА_54 . Події, дати та обставини, відображені у протоколі відповідають дійсності, зауважень у нього не було.

Свідок ОСОБА_55 надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_56 , підтвердив факт участі в огляді грошових коштів, що були предметом неправомірної вигоди та участі під час обшуку 09.02.2019 року.

Оглянувши протокол огляду та копійовані аркуші з грошима та протокол обшуку від 09.02.2019 року за допомогою програми Viber пояснив, що у Протоколах огляду та обшуку від 09.02.2019 року і на ксерокопіях грошей (а.с. 192-199; 201-208 том 1); а також на фотокартці склейки до висновку експерта (а.с. 121 том 2) він впізнає свій підпис. Події, дати та обставини, відображені у протоколі відповідають дійсності, зауважень у нього не було.

Крім пояснень допитаних свідків провина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими письмовими доказами.

Наказом Командувача національної гвардії України від 02.11.2015 року № 626 затверджено Методичні рекомендації з питань виконання НГУ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України (а.с. 62-72).

Наказом Командувача національної гвардії України від 29.12.2016 року № 912 затверджено Інструкцію з організації комплектування підрозділів військового резерву резервістами, які проходять службу у військовому резерві АДРЕСА_6 , якою визначено порядок дій начальників (командирів) з`єднань, військових частин, військових навчальних частин (центрів) баз НГУ при комплектуванні підрозділів військового резерву військових частин резервістами, які проходять службу у військовому резерві ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 56-61 том 2).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно - територіального об`єднання НГУ від 17.01.2018 року № 55 створена у військовій частині робоча група щодо формування стрілецького взводу (резервного), де зазначений склад групи, розподілені функції щодо роботи з резервістами (а.с. 48-51 том 2). Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання НГУ від 15.02.2018 року № 141 внесені зміни до наказу командира частини від 17.01.2018 року № 55 , а саме в пункт 1 наказу та визначений змінений склад робочої групи (а.с. 52-53 том 2).

Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 19 від 26.01.2018 року зарахований в списки особового складу частини та на всі види забезпечення старший лейтенант ОСОБА_8 , який згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2018 року № 3 о/с прибув із в/ч НОМЕР_5 ( АДРЕСА_7 ) для подальшого проходження служби до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та призначений командиром стрілецького взводу (резервного) (а.с. 224 том 1).

Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 136 від 20.06.2018 року уважати на посаді старшого лейтенанта ОСОБА_57 командира стрілецького взводу (резервного), призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.06.2018 року № 47 о/с командиром стрілецької роти (резервної) (ВОС 0210003) (а.с. 225 том 1).

З послужного списку ОСОБА_8 вбачається його військове звання, накази, якими його призначено, учбовий заклад, в якому він навчався та посади, які займав із зазначенням дат призначення та звільнення (а.с. 226-228 том 1).

Відповідно до Контракту про проходження громадянами України військової служби у внутрішніх військах МВС України від 07.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_8 уклав контракт з Міністерством Внутрішніх справ в особі ОСОБА_58 начальником академії внутрішніх військ МВС України на п`ять років (а.с. 237 том 1).

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 22.08.2018 року№ 190 оголошено про присвоєння наказом командувача Національної гвардії України від 20.08.2018 року № 128 о/с чергового військового звання «капітан» старшому лейтенанту ОСОБА_8 командиру стрілецької роти (резервної) (а.с. 238 том 1).

Командиром військової частини НОМЕР_1 НГУ затверджені функціональні обов`язки командира стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 , серед яких: організовувати роботу щодо організації комплектування роти резервістами відповідно до вимог керівних документів; здійснювати добір та вивчення кандидатів для проходження служби у військовому резерві (а.с. 239-241 том 1).

Відповідно до протоколу від 18 грудня 2018 року ОСОБА_32 повідомив про вчинення кримінального правопорушення, з якого вбачається, що за вступ на військову службу до резервної роти він повинен був передати грошові кошти Друзіну в розмірі 500 доларів США і в іншому випадку він не здасть фізичну підготовку та не пройде медичний огляд (а.с. 161-163 том 1).

Згідно витягу з ЄРДР з кримінального провадження № 0000091 від 19.12.2018 року, орган досудового розслідування ДУ ДБР у м. Краматорську вніс наступну інформацію, що капітан ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він, як службова особа, яка займає відповідальне становище - командир стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що добір громадян на службу у військовому резерві військової частини НОМЕР_1 здійснюється робочою групою з питань формування підрозділів військового резерву, створеною наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року № 55, а прийняття рішення про прийняття на службу у військовому резерві та укладання відповідного контракту або про відмову у прийнятті на службу у військовому резерві належить до повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , упродовж листопада 2018 року лютого 2019 року, перебуваючи в АДРЕСА_3 , вчинив зловживання впливом, яке виявилось 09 листопада 2018 року, приблизно о 14 год. 30 хв. поблизу контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 у пропозиції ОСОБА_33 за надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 13963 грн., здійснити вплив на прийняття службовими особами робочої групи з питань формування підрозділів військового резерву, створеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року № 55, а також командиром військової частини НОМЕР_1 , як особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 та укладання з ним відповідного контракту повторно 31.01.2019 року, близько 15 години 40 хвилин, на тому ж місці, у пропозиції ОСОБА_59 за надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 13800 грн., здійснити вплив на прийняття службовими особами робочої групи з питань формування підрозділів військового резерву, створеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року №55, а також командиром військової частини НОМЕР_1 , як особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 , та укладання з ним відповідного контракту 01 лютого 2019 року о 08 годині 13 хвилин, у транспортному засобі Skoda Fabia, державний реєстраційний номер Литовської Республіки НОМЕР_4 , який знаходився навпроти вхідних воріт до ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_3 , в одержанні ОСОБА_8 для себе від ОСОБА_34 частини визначеного розміру неправомірної вигоди у сумі 6000 грн., за вплив на прийняття службовими особами робочої групи з питань формування підрозділів військового резерву, створеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року №55, а також командиром військової частини НОМЕР_1 , як особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 та укладання з ним відповідного контракту; - 09 лютого 2019 року, близько 11 години 07 хвилин, у транспортному засобі Skoda Fabia, державний реєстраційний номер Литовської Республіки КСМ НОМЕР_6 , у м. Слов`янськ Донецької області на перехресті АДРЕСА_8 , в одержанні ОСОБА_8 для себе від ОСОБА_34 другої частини визначеного розміру неправомірної вигоди в сумі 7800 грн., за вплив на прийняття службовими особами робочої групи з питань формування підрозділів військового резерву, створеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року № 55, а також командиром військової частини НОМЕР_1 , як особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про прийняття ОСОБА_34 на службу у військовому резерві у стрілецькій роті (резервній) військової частини НОМЕР_1 та укладання з ним відповідного контракту (а.с. 45-46 том 1).

01 лютого 2019 року ОСОБА_32 добровільно надав свій телефон Samsung Galaxi S4 чорного кольору для огляду його переписки з ОСОБА_8 , що підтверджується заявою ОСОБА_34 (а.с. 150 том 1).

Протоколом огляду речей і документів від 01.02.2019 року оглянутий мобільний телефон Samsung Galaxi S4 чорного кольору з абонентським номером НОМЕР_7 та встановлено, що серед інших мобільних додатків встановлено мессенджер «Viber», де наявна переписка з абонентом «Друзін № НОМЕР_8 », які сфотографовано та долучено в якості додатку до протоколу (а.с. 181 том 1).

В судовому засіданні оглянуті роздруковані додатки до протоколу огляду у якому зазначений «Перелік документів для проходження медичної ВДК Вступ за контрактом в НГУ» (а.с. 182-184 том 1), заперечень від учасників провадження на надійшло.

21.12.2018 року слідчий першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, в порядку ст. 40 КПК України, надав Доручення заступнику начальника УЗЕ в Донецькій області на оперативний супровід в кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2018 року (а.с. 168 том 1).

З протоколу огляду від 01.02.2019 року, складеного слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську вбачається, що проведено огляд грошових купюр, добровільно наданих на підставі заяви від 01.02.2019 року (а.с. 191 том 1) заявником ОСОБА_32 у сумі 6 000 грн. для їх використання у якості заздалегідь ідентифікованих засобів під час проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, при цьому перераховані номінал купюр, їх серія та номер, а саме номіналом 500 грн. 12 купюр, з серіями та номерами: ХЄ7539152, ХБ2270749, ХА0704136, ХБ8246758, ХА0404860, ХЖ8616621, ХБ3000233, ХБ5639123, ХБ1491670, ХЗ9554972, ВГ4535924, ВБ4257188.

Після огляду з вищевказаних грошових купюр виготовлені світлокопії на 4 аркушах паперу форматуА-4, на яких поставили підписи заявник та поняті та вручені вказані грошові купюри заявнику ОСОБА_32 для подальшого їх використання у якості заздалегідь ідентифікованих засобів під час надання неправомірної вигоди (а.с. 185-190 том 1).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_60 суду показав, що він ОСОБА_45 не знає. Взимку 2019 року він перебував на залізничному вокзалі м. Слов`янськ, і його та його знайомого ОСОБА_61 запросили працівники поліції бути присутніми в якості понятих при огляді коштів та врученні хабаря. Вони приїхали до адміністративної будівлі, зайшли до кабінету де були присутні 2-3 працівники правоохоронних органів, які надали йому для огляду посвідчення та представилися. Після цього вони оглянули грошові купюри, які були відкопійовані. Потім вони звірили ксерокопії купюр з оригіналами та вручили грошові кошти особі, яка повинна була давати хабар. Грошові кошти належали саме тій особі, якій передали гроші для вручення. В результаті зазначеної дії був складений протокол, де відобразили всі події. Він читав протокол та підписував його. Також підпис ставив і інший понятий. Прізвища та посади осіб, які були присутні під час слідчої дій він не пам`ятає. Також не пам`ятає прізвище особи, яка надавала грошові кошти.

Оглянувши протоколи огляду та копійовані аркуші з грошима пояснив, що у Протоколі огляду від 01.02.2019 року (а.с. 185-186 том 1) і на ксерокопіях грошей (а.с. 187-190 том 1) він впізнає свій підпис та підпис свого друга іншого понятого ОСОБА_62 . У протоколі все відображено вірно, зауважень у нього не було.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференціі свідок ОСОБА_63 дав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_64 .

Оглянувши протокол огляду та копійовані аркуші з грошима за допомогою програми Viber пояснив, що у Протоколі огляду від 01.02.2019 року (а.с. 185-186 том 1) і на ксерокопіях грошей (а.с. 187-190 том 1) він впізнає свій підпис. Події, дати та обставини, відображені у протоколі відповідають дійсності, зауважень у нього не було.

З протоколу огляду від 09.02.2019 року, складеного слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську вбачається, що проведено огляд грошових купюр, добровільно наданих на підставі заяви (а.с. 200 том 1) заявником ОСОБА_32 у сумі 7 800 грн. для їх використання у якості заздалегідь ідентифікованих засобів під час проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, при цьому перераховані номінал купюр, їх серія та номер, а саме номіналом 500 грн. 15 купюр, з серіями та номерами: ВЖ 4119309, ВЗ 6466458, ВД 3039724, СГ 2401140, УД 7052558, УИ 5517025, ВФ 6423006, БН 4999612, ВГ 2641446, ХИ 8258280, ХА 5479893, ХЗ 2334785, ХЗ 3684073,ХА 0704138, ХИ 2124116; номіналом 200 грн. 1 купюра серія та номер: ЗА 2523679, номіналом 100 грн. 1 купюра серія та номер: СД 3031736.

Після огляду з вищевказаних грошових купюр виготовлені світлокопії на 4 аркушах паперу форматуА-4, на яких поставили підписи заявник та поняті та вручені вказані грошові купюри заявнику ОСОБА_32 для подальшого їх використання у якості заздалегідь ідентифікованих засобів під час надання неправомірної вигоди (а.с. 192-199 том 1).

Протоколом обшуку від 09.02.2019 року, проведеного слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську зафіксовано обшук автомобіля «Skoda Fabia» з литовськими номерами НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_65 на автодорозі між будинками по АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 .

Обшук проводився за участю понятих ОСОБА_50 та ОСОБА_55 , трьох співробітників УЗЕ та обвинуваченого ОСОБА_8 . В ході проведення обшуку виявлено: грошові кошти в сумі 8800 грн. з наступними серіями та номерами, номіналом по 500 грн. - 15 купюр, а саме: ВЖ 4119309, ВЗ 6466458, ВД 3039724, СГ 2401140, УД 7052558, УИ 5517025, ВФ 6423006, БН 4999612, ВГ 2641446, ХИ 8258280, ХА 5479893, ХЗ 2334785, ХЗ 3684073, ХА 0704138, ХИ 2124116, (ВГ 4535924, ВБ 4257188), номіналом 200 гривень - 1 купюра серія та номер ЗА 2523679, номіналом 100 гривень - 1 купюра серія та номер СД 3031736; журнал № 514 (відбір кандидатів на військову службу) на 6 арк.; на задньому сидінні знаходилась одна пачка паперу формату А4 в упаковці синього кольору з надписом «Теспіс»; Крім того, в особистій сумці, що була на пасажирському сидінні, виявлено: блокнот темно-синього кольору з чорновими записами; МасВооk Аіr сірого кольору з серійним номером НОМЕР_9 ; посвідчення на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_10 ; картка № НОМЕР_11 на зберігання вогнепальної зброї; копія картки платників податків ОСОБА_8 ; довідка № 201 про склад сім`ї ОСОБА_34 ; список військовослужбовців запасу зарахованих до військової частини НОМЕР_1 на 3 арк.; фотокартки ОСОБА_34 ; грошові кошти в сумі 304 доларів США, а саме: номіналом 100 доларів - 3 купюри з номерами АF 64446275 Е, МВ 20607870, МВ 20607869; номіналом 2 долари США - 1 купюра з номерами L 06758768 А; номіналом 1 долар США - 2 купюри з номерами В 22702136 Y, L 68780895 V; банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ; водійське посвідчення ОСОБА_8 НОМЕР_14 ; а також мобільний телефон марки Samsung Gаlаху S7 Duos з номером ( НОМЕР_8 ), який добровільно видав ОСОБА_8 . При ньому дві купюри описані вище - ВГ 4535924, ВБ 4257188 вилучені між водійськими сидіннями (а.с.201-207 том 1).

Свідок ОСОБА_50 на пред`явлених документах: протоколі огляду від 09.02.2019 року та світлокопіях грошових купюр, протоколі обшуку від 09.02.2019 року впізнав свої підписи та підписи іншого понятого ОСОБА_66 та підтвердив правильність викладених в протоколі обставин.

Фіксація проведення обшуку проводилась за допомогою відеозапису із застосуванням відеокамери Panasonic, моделі НС-V 260 Samsung 65x-infel zoom. В судовому засіданні переглянуті електронні носії, а саме: адаптер GoodRam та флеш накопичувач MicroSD 32гб; адаптер SP MicroSD та флеш накопичувач MicroSD 8ГБ.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що номери, серії та номінал грошових кошів, що були надані ОСОБА_33 для врученя ОСОБА_8 під час протоколів вручення грошових курюр та їх огляду співпадают з номерами, серіями та номіналом грошових купюр, вилучених у обвинученого під час обшуку.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області клопотання слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську про проведення обшуку задоволено. Надано слідчому Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську дозвіл на проникнення для проведення обшуку автомобіля марки «Skoda Fabia» з литовськими номерами НОМЕР_4 з метою відшукання та вилучення грошових коштів, отриманої від злочинної діяльності предметів, речей, документів, що стосуються даного кримінального провадження, що мають суттєве значення для з`ясування обставин злочину, його повного, об`єктивного та неупередженого розслідування (а.с. 209-214 том 1).

Постановою від 09.02.2019 року визнано речовими доказами:

?грошові кошти в сумі 8800 грн. з наступними серіями та номерами, номіналом по 500 грн. 17 купюр, а саме: ВЖ 4119309, ВЗ 6466458, ВД 3039724, СГ 2401140, УД 7052558, УИ 5517025, ВФ 6423006, БН 4999612, ВГ 2641446, ХИ 8258280, ХА 5479893, ХЗ 2334785, ХЗ 3684073, ХА 0704138, ХИ 2124116, ВГ 4535924, ВБ 4257188 номіналом 200 гривень - 1 купюра серія та номер ЗА 2523679, номіналом 100 гривень - 1 купюра серія та номер СД 3031736,

?журнал № 514 (відбір кандидатів на військову службу) на 6 арк.;

?пачка паперу формату А4 в упаковці синього кольору з надписом «Теспіс»;

?блокнот темно-синього кольору з чорновими записами;

?МасВооk Аіr сірого кольору з серійним номером С0214LFQG083;

?посвідчення на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_10 ;

?картка № НОМЕР_11 на зберігання вогнепальної зброї;

?копія картки платників податків ОСОБА_8 ;

?довідка № 201 про склад сім`ї ОСОБА_34 ;

?список військовослужбовців запасу зарахованих до військової частини НОМЕР_1 ;

?фотокартки ОСОБА_34 ;

?грошові кошти в сумі 304 доларів США, а саме: номіналом 100 доларів - 3 купюри з номерами АF 64446275 Е, МВ 20607870, МВ 20607869; номіналом 2 долари США - 1 купюра з номерами L 06758768 А; номіналом 1 долар США - 2 купюри з номерами В 22702136 Y, L 68780895 V;

?банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ;

?водійське посвідчення ОСОБА_8 НОМЕР_14 ;

?мобільний телефон марки Samsung Gаlаху S7 Duos з номером ( НОМЕР_8 ), який добровільно видав ОСОБА_8 ,

?витяг з наказу командиру ВЧ НОМЕР_1 НГУ;

?контракт про проходження громадянами України служби у військовому

резерві НГУ щодо ОСОБА_67 від 07.02.2019;

?довідка щодо зарахування ОСОБА_67 до резерву військової частини НОМЕР_1 НГУ від 08.02.2019 (а.с. 217-218 том 1).

ОСОБА_68 отримала від співробітників поліції автомобіль «Skoda Fabia» з литовськими номерами НОМЕР_4 , що підтверджується розпискою (а.с. 219 том 1).

Обвинувачений ОСОБА_69 отримав від слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську посвідчення водія НОМЕР_14 та МасВооk НОМЕР_15 (а.с. 220-221 том 1).

Згідно Контракту про проходження громадянами України служби у військовому резерві НГУ між ОСОБА_35 та державою, від імені якої виступає військова частина НОМЕР_1 укладено контракт про проходження служби у військовому резерві НГУ строком на три роки з 07.02.2019 року по 07.02.2022 року (а.с. 4, 142 том 2).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 07.02.2019 року № 31 оголошено про прийняття на військову службу у військовому резерві та зарахувати на всі види забезпечення ОСОБА_70 , 1995 року народження, який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2019 року № 6 о/с призначений на посаду стрільця стрілецької роти (резервної) (ВОС № 100915П) з укладанням контракту про проходження військової служби у військовому резерві строком на три (3) роки з 07.02.2019 року та присвоїти військове звання «солдат резерву» (а.с. 5, 144 том 2).

З книги штатно-посадового обліку військової частини НОМЕР_1 вбачається особовий склад стрілецької роти (резервна), де командиром зазначений обвинувачений, останнім у переліку в книзі зазначений солдат ОСОБА_71 із зазначенням дати народження та кінцевим строком контракту (а.с. 6-10 том 2).

З матеріалів особової справи ОСОБА_34 , завірених належним чином вбачаються: заява останнього про прийняття на службу у військовий резерв на посаді стрільця стрілецької роти (резервної) з укладанням контракту про проходження служби у військовому резерві строком на три роки; медична довідка з висновком про те, що він придатний до військової служби на посаді стрільця; картка професійного відбору кандидата з висновками про доцільність прийняття на службу з підписом обвинуваченого ОСОБА_8 ; аркуш вивчення особистих якостей кандидата ОСОБА_34 на посаду стрільця стрілецької роти з висновком посадової особи, яка проводила вивчення особистих якостей ОСОБА_8 з позитивною рекомендацією та підписом останнього; документи, що характеризують Сторожа; висновок за результатами психологічного дослідження (а.с. 25-45 том 2).

З витягу з ЄРДР з кримінального провадження № 0000091 від 19.12.2018 року вбачається, що: 1) 19.12.2018 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки вчинення кримінальних правопорушень зареєстровано злочин за ч. 3 ст. 368 КК України про те, що службова особа правоохоронного органу за попередньою змовою із іншою службовою особою вимагають від громадянина України неправомірну вигоду за поставлення останнього на відповідний облік; 2) 18.12.2018 року надійшла заява ОСОБА_32 за якою 19.12.2018 року зареєстрований злочин за ч. 3 ст. 368 КК України з аналогічним викладом обставин. Орган досудового розслідування Військова прокуратура об`єднаних сил (а.с. 20-21 том 2).

19 грудня 2018 року Постановою про визначення підслідності військової прокуратури об`єднаних сил доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2018 року слідчому підрозділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування за даним провадженням здійснювати другому відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил (а.с. 22-23 том 2).

12.02.2019 року оглянутий чорний пакет, який скріплено талоном «№ 2 (обшук « ОСОБА_41 », що підтверджується протоколом огляду речей і документів (а.с. 102-103 том 2), в якому наявні наступні речі:

?службове посвідчення на ОСОБА_8 номер НОМЕР_16 серія НОМЕР_10 , виданий 06.01.2017 року

?картка № НОМЕР_11 , видана ОСОБА_8 на носіння та зберігання вогнепальної зброї;

?водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_14 ;

?копія картки платників податків ОСОБА_8 ;

?банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ;

?грошові кошти в сумі 304 доларів США, а саме: номіналом 100 доларів - 3 купюри з номерами АF 64446275 Е, МВ 20607870, МВ 20607869; номіналом 2 долари США - 1 купюра з номерами L 06758768 А; номіналом 1 долар США - 2 купюри з номерами В 22702136 Y, L 68780895 V;

?мобільний телефон марки Samsung Gаlаху S7 Duos. Під час огляду вказаного телефону встановлено, що телеофн знаходиться в справному стані, без будь-яких пошкоджень. При включенні телефону серед інших програм встановлено наявність програми «WhatsApp», при відкритті якої серед інших виявлено контакт « ОСОБА_72 » з номером « НОМЕР_17 » та відповідна переписка, з якої зроблено фотографування на 3 аркушах. Також в меседжі «Viber» встановлена наявність переписки з контактом « ОСОБА_73 », номер телефону « НОМЕР_7 », з якої зроблено фотографування на 3 аркушах. Крім того, при відкритті телефонної книги наявний контакт « ОСОБА_73 » та з`єднання з ним, копії якого виготовлено на 3 аркушах (а.с.104-112 том 2).

Протоколом огляду речей та документів від 12.02.-13.02.2019 року зафіксований огляд чорного поліетиленового пакету, який скріплений контрольним талоном № 3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 », при відкритті вказаного пакету встановлено наявність наступний речей:

?оригінал довідки 201 про склад сім`ї ОСОБА_34 від 30.01.2019 року, підписана начальником загального відділу виконкому міської ради ОСОБА_74 та затверджено печаткою;

?фотокартки Сторожа формату 3х4 у кількості 4 штуки та формату 9х12 у кількості 2 штук;

?список військовослужбовців запасу зарахованих до військового оперативного резерву військової частини НОМЕР_1 на 3 аркушах;

?журнал № 514 відбору кандидатів на військову службу за контрактом в військовому резерві стрілецького взводу (резервного) в/ч НОМЕР_1 Східного ОТО на 6 арк.;

?блокнот темно-синього кольору з чорновими записами;

?МасВооk Аіr з серійним номером НОМЕР_9 ; на момент огляду знаходився у розряженому стані. Після зарядки батареї 13.02.2019 року огляд було поновлено, інформації, що цікавить слідство не виявлено (а.с. 113 том 2).

З висновку експерта № 2/6-21 від 28.02.2019 року судово-технічної експертизи проведеного ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі Ували слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 15.02.2019 року (а.с. 116 том 2), що доручена старшому судовому експерту сектору почеркознавчих досліджень Донецького НДЕКЦ МВС України, який має кваліфікацію судового експерта за експертними спеціальностями 2.1 та 2.3 вбачається, що банкноти номіналом 500 грн. ВЖ 4119309, ВЗ 6466458, ВД 3039724, СГ 2401140, УД 7052558, УИ 5517025, ВФ 6423006, БН 4999612, ВГ 2641446, ХИ 8258280, ХА 5479893, ХЗ 2334785, ХЗ 3684073, ХА 0704138, ХИ 2124116, ВГ 4535924, ВБ 4257188; номіналом 200 гривень - 1 купюра серія та номер ЗА 2523679, номіналом 100 гривень - 1 купюра серія та номер СД 3031736 відповідають зразкам аналогічних банкнот України (а.с. 120-125 том 2).

Свідок ОСОБА_50 на пред`явленому документі, а саме фотозображенні загального вигляду упаковки об`єктів наданих на дослідження експерту впізнав підпис понятого ОСОБА_66 та підтвердив, що саме так були упаковані грошові кошти, вилучені у Друзіна.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 15.02.2019 року накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку від 09.02.2019 року, а саме:

?Грошові кошти в сумі 8 800 грн з наступними серіями та номерами: банкноти номіналом 500 грн. 17 штук ВЖ 4119309, ВЗ 6466458, ВД 3039724, СГ 2401140, УД 7052558, УИ 5517025, ВФ 6423006, БН 4999612, ВГ 2641446, ХИ 8258280, ХА 5479893, ХЗ 2334785, ХЗ 3684073, ХА 0704138, ХИ 2124116, ВГ 4535924, ВБ 4257188; номіналом 200 гривень - 1 купюра серія та номер ЗА 2523679, номіналом 100 гривень - 1 купюра серія та номер СД 3031736

?журнал № 514 (відбір кандидатів на військову службу) на 6 арк.;

?пачка паперу формату А4 в упаковці синього кольору з надписом «Теспіс»;

?блокнот темно-синього кольору з чорновими записами;

?МасВооk Аіr сірого кольору з серійним номером С0214LFQG083;

?посвідчення на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_10 ;

?картка № НОМЕР_11 на зберігання вогнепальної зброї;

?копія картки платників податків ОСОБА_8 ;

?довідка № 201 про склад сім`ї ОСОБА_34 ;

?список військовослужбовців запасу зарахованих до військової частини НОМЕР_1 ;

?фотокартки ОСОБА_34 ;

?грошові кошти в сумі 304 доларів США, а саме: номіналом 100 доларів - 3 купюри з номерами АF 64446275 Е, МВ 20607870, МВ 20607869; номіналом 2 долари США - 1 купюра з номерами L 06758768 А; номіналом 1 долар США - 2 купюри з номерами В 22702136 Y, L 68780895 V;

?банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ;

?водійське посвідчення ОСОБА_8 НОМЕР_14 ;

?мобільний телефон марки Samsung Gаlаху S7 Duos з номером ( НОМЕР_8 ), який добровільно видав ОСОБА_8 , (а.с. 130-131 том 2).

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 18.03.2019 року накладено арешт на майно ОСОБА_8 , а саме ј частину квартири за адресою АДРЕСА_1 та транспортний засіб Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_18 VIN- НОМЕР_19 (а.с. 136-137 том 2).

19.12.2018 року ОСОБА_75 була надана згода на його залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, що підтверджується його заявою (а.с. 192 том 2).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 від 27 грудня 2018 року № 2218т задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 від 22 грудня 2018 року про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 193-195 том 2), надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді:

?аудіо-, відеоконтролю особи, з метою фіксації розмов цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування;

?візуального спостереження за особою, для пошуку, фіксації і перевірки відомостей про особу та її поведінку або тих, з ким ця особа контактує у публічно доступних місцях, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження;

?зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якиго виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), яка передається за допомогою технічних засобів телекомунікацій терміналів мобільного (стільникового) зв`язку з абонентським номером НОМЕР_3 , у відношенні особи, якою є ОСОБА_78 , 1995 року народження. Термін дії дозволу 60 діб (а.с. 196 том 2).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 від 27 грудня 2018 року № 2242т задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 від 22 грудня 2018 року про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 197-199 том 2), надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді:

?- аудіо-, відеоконтролю особи, з метою фіксації розмов цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування;

?візуального спостереження за особою, для пошуку, фіксації і перевірки відомостей про особу та її поведінку або тих, з ким ця особа контактує у публічно доступних місцях, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження;

?зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якиго виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), яка передається за допомогою технічних засобів телекомунікацій терміналів мобільного (стільникового) зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , у відношенні особи, якою є ОСОБА_8 , 1990 року народження. Термін дії дозволу 60 діб (а.с. 200 том 2).

Постановою про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 28 грудня 2018 року прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України вирішено здійснити у двомісячний строк, починаючи з 27.12.2018 року по 26.02.2019 року наступні негласні слідчі (розшукові) дії:

?здійснити контроль за вчиненням злочину шляхом проведення спеціального слідчого експерименту без зміни обстановки злочину;

?здійснити аудіо-,відео контроль особи ОСОБА_8 , ОСОБА_79 та ОСОБА_34 ;

?здійснити спостереження за особою ОСОБА_8 , ОСОБА_79 та ОСОБА_34 за місцем їх знаходження на відкритій місцевості, в публічно доступних та громадських місцях, за місцем їх службової діяльності з використанням фотографування, відео зйомки та спеціальних технічних засобів для спостереження;

?здійснити зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), яка передається за допомогою технічних засобів телекомунікацій терміналів мобільного (стільникового) зв`язку з абонентськими номерами оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_2 яким фактично користується ОСОБА_8 , НОМЕР_20 , яким фактично користується ОСОБА_80 , НОМЕР_3 яким фактично користується ОСОБА_32 ;

?контроль за проведенням та проведення вказаного слідчого експерименту, з використанням аудіо-, відеозапису, а також виготовлення процесуальних документів доручити співробітникам Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки України Національної поліції України з використанням можливостей УОС Головного управління Національної поліції в Донецькій області та УОТЗ Головного управління Національної поліції в Донецькій області. (а.с. 201-204 том 2).

Відповідно до вищезазначеної постанови прокурора від 28.12.2018 року на адресу Т.в.о. начальника Управління захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ НП України направлено Доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 36, 40 КПК України, відповідно до ухвал слідчого судді № 2217, 2218т, 2242т та постанови про проведення НС(Р)Д № 05-929т (а.с. 205 том 2).

Постановою про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 31 січня 2019 року № 44т прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України вирішено здійснити у двомісячний строк, починаючи з 27.12.2018 року по 26.02.2019 року наступні негласні слідчі (розшукові) дії:

?здійснити контроль за вчиненням злочину шляхом проведення спеціального слідчого експерименту без зміни обстановки злочину;

?здійснити аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_8 , ОСОБА_79 та ОСОБА_34 ;

?здійснити спостереження за особою ОСОБА_8 , ОСОБА_79 та ОСОБА_34 за місцем їх знаходження на відкритій місцевості, в публічно доступних та громадських місцях, за місцем їх службової діяльності з використанням фотографування, відео зйомки та спеціальних технічних засобів для спостереження;

?здійснити зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), яка передається за допомогою технічних засобів телекомунікацій терміналів мобільного (стільникового) зв`язку з абонентськими номерами оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_2 яким фактично користується ОСОБА_8 , НОМЕР_20 , яким фактично користується ОСОБА_81 , НОМЕР_3 яким фактично користується ОСОБА_32 ;

?контроль за проведенням та проведення вказаного слідчого експерименту, з використанням аудіо-, відеозапису, а також виготовлення процесуальних документів доручити співробітникам Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки України Національної поліції України з використанням можливостей УОС Головного управління Національної поліції в Донецькій області та УОТЗ Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

?під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії використати справжні грошові кошти для передачі ОСОБА_82 в якості неправомірної вигоди ОСОБА_8 , яку останній вимагає та має намір одержати (а.с. 206-209 том 2).

Відповідно до вищезазначеної постанови прокурора від 31.01.2019 року на адресу Т.в.о. начальника Управління захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ НП України направлено Доручення от 31.01.2019 року про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 36, 40 КПК України, відповідно до ухвал слідчого судді № 2217, 2218т, 2242т та постанови про проведення НС(Р)Д контроль за вчиненням злочину № 05-44т (а.с. 210 том 2).

14.03.2019 року Управління захисту економіки в Донецькій області направило на адресу Військового прокурора об`єднаних сил розсекречені матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій за кримінальним провадженням № 0000091 на 47 аркушах и 6 лисках (а.с. 211 том 2).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 01.02.2019 року на підставі Постанови № 05-44т про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 31 січня 2019 року у формі спеціального слідчого експерименту оглянуто та вручено ОСОБА_33 6 000 грн. для передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_8

01.02.2019 року за вимогою ОСОБА_8 заявник Сторож о 8 годині 15 хвилин в авто ОСОБА_8 здійснив передачу неправомірної вигоди в сумі 6000 грн. (а.с. 216-217 том 2).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 09.02.2019 року на підставі Постанови № 05-44т про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 31 січня 2019 року у формі спеціального слідчого експерименту оглянуто та вручено ОСОБА_33 7 800 грн. для передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_8 09.02.2019 року об 11 годині 20 хвилин на перехресті вул. Василевська, 47 та бульвар Пушкіна, 7 м. Слов`янськ за вимогою ОСОБА_8 в авто Шкода Фабиа ОСОБА_8 заявник Сторож здійснив передачу неправомірної вигоди в сумі 7 800 грн. Після чого ОСОБА_8 був затриманий, а грошові кошти в сумі 7 800 грн. вилучені (а.с. 219-220 том 2).

26.02.2019 року Управління захисту економіки в Донецькій області направило на адресу прокурора об`єднаних сил матеріали виконаного доручення за даним провадженням: 13 документів (39 листів) та 6 дисків (а.с. 244-245 том 2).

Протоколами про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії № 656т/39/104 та 661т/39/104 від 26.02.2019 року на підставі Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 № 2218т, 2242т від 27.12.2018 року стосовно подій, що відбулися 01.02.2019 року між ОСОБА_35 та ОСОБА_8 :

Д-сейчас мне бабки нужны. Давай бабки

С-ну у меня пока шесть

Д-ну шесть так шесть. Давай. А вся остальная сумма когда

С-давай понедельник вторник. Я как бы ну б..ть. Красавчик. Смотри, б..ть, вообще ко мне претензий не будет, никаких если я тебе в понедельник вторник донесу сумму 7800, остальное отдам или это б..ть проблема

Д-б..ть честно говоря, проблема. Сколько у тебя сейчас шесть,

С-да шесть. Я как раз тебе, б..ть пачку бумаги, как раз бабки и б..ть фотографии ну все что от меня требуется. Я сегодня б..ть поеду в Дружковку б..ть, за это б..ть справкой еб..ей о составе семьи

Д-что Лех давай деньги я поехал

С-расстегивает молнию достает

Д-вказує на місце куди потрібно покласти гроші (робить рух рукою). Кидай

С- починає перерахунок: раз, два, три, четыре, шесть, семь, восемь, девять, десять, одиннадцать, двенадцать шесть тысячь

С-робить рух вперед (кладе гроші на місце вказане Д)

Д-не прощаемся давай

Д- сейчас мне бабки нужны. Давай бабки

Д-что Леха давай деньги я поехал (а.с. 246-248, 249-250 том 2).

Протоколами про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії № 659т/39/104 та 660т/39/104 від 26.02.2019 року на підставі Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 № 2218т, 2242т від 27.12.2018 року стосовно подій, що відбулися 09.02.2019 року між ОСОБА_35 та ОСОБА_8 та містить відомості про зміст приватного спілкування. З 10:31 під час розмови ОСОБА_44 повідомив ОСОБА_34 про його зарахування до військового резерву частини та надав документи, які це підтверджують, а також спитав ОСОБА_34 про решту грошей (неправомірної вигоди). Дізнавшись, що гроші у нього вдома, ОСОБА_44 зажадав він ОСОБА_38 , щоб останній впродовж 40 хвилин сходив додому, взяв гроші і приніс йому (а.с. 1-2, 3-4 том 3).

В судовому засіданні оглянутий електронний носій оптичний диск № 5844 (а.с. 30 том 3), на якому фіксувався хід НСРД 09.02.2019 року, відомості, викладені у протоколі від 26.02.2019 року за результатами НСРД відповідають зафіксованим на електронному носії обставинам.

Протоколами про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії № 658т/39/104 та 657т/39/104 від 26.02.2019 року на підставі Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 № 2218т, 2242т від 27.12.2018 року стосовно подій, що відбулися 09.02.2019 року між ОСОБА_35 та ОСОБА_8 та містить відомості про зміст приватного спілкування, а також під час цієї розмови ОСОБА_44 надав ОСОБА_40 документи, які підтверджують його зарахування до військового резерві, а також одержав від Сторожа другу частину неправомірної вигоди в сумі 7 800 грн та перерахував їх (а.с. 5-7, 8-10 том 3).

В судовому засіданні оглянутий електронний носій оптичний диск № 5844 (а.с. 30 том 3), на якому фіксувався хід НСРД 09.02.2019 року, відомості, викладені у протоколі від 26.02.2019 року за результатами НСРД відповідають зафіксованим на електронному носії обставинам.

З протоколів про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії № 663т/39/104 та 651т/39/104 від 26.02.2019 року на підставі Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 № 2218т, 2242т від 27.12.2018 року вбачаються розмови, що відбулися 31.01.2019 року між ОСОБА_35 та ОСОБА_8 які обговорювали питання подання ОСОБА_35 документів, необхідних для прийняття його на службу у військовому резерві.

15:28:26 Друзін повідомляє, що особисто подаватиме командиру в/ч на підпис наказ про прийняття Сторожа на службу у військовому резерві, після підписання якого виготовить та надасть Сторожу відповідні документі, які підтверджують його прийняття на службу у військовому резерві та є підставою для зняття з обліку призовників.

15:36:22 Друзін повідомляє, що із двадцяти п`яти осіб прийнятих на службу у військовому резерві до очолюваного ним підрозділі, лише одна особа не надавала за це неправомірну вигоду.

16:33:01 зафіксовано обставини перевірки Друзіним повноти та достатності поданих ОСОБА_75 документів, необхідних для його зарахування до військового резерву, у черговий раз повідомляє, що особисто подасть ці документи на підпис командира в/ч також іще раз висловлює прохання надати неправомірну вигоду еквівалентну 500 доларів США в сумі 13 800 грн. Крім того ОСОБА_44 роз`яснює механізм використання служби у військовому резерві для уникнення призову на строкову службу (а.с. 11-15, 16-20 том 3).

В судовому засіданні оглянутий електронний носій оптичний диск № 5844 (а.с. 30 том 3), на якому фіксувався хід НСРД 31.01.2019 року, відомості, викладені у протоколі від 26.02.2019 року за результатами НСРД відповідають зафіксованим на електронному носії обставинам.

З протоколів про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії № 655т/39/104 та 662т/39/104 від 26.02.2019 року на підставі Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 № 2218т, 2242т від 27.12.2018 року вбачаються розмови, що відбулися 01.02.2019 року між ОСОБА_35 та ОСОБА_8 , під час яких зафіксовані обставини передачі Друзіну частини неправомірної вигоди в сумі 6 000 грн. Також ОСОБА_37 повідомляє, що разом з іншою частиною неправомірної вигоди передасть Друзіну ще деякі документи, на що ОСОБА_44 повідомляє, що інших документів не потрібно, оскільки питання прийняття ОСОБА_38 на службу у військового резерві вже вирішено. При завершені розмови ОСОБА_44 висловлює прохання якомога скоріше передати йому неправомірну вигоду у повному обсязі. 8:13:25 зафіксована передача Сторожем та одержання Друзіним частини неправомірної вигоди в сумі 6 000 грн. (а.с. 21-23, 24-26 том 3)

В судовому засіданні оглянутий електронний носій оптичний диск № 5844 (а.с. 30 том 3), на якому фіксувався хід НСРД 01.02.2019 року, відомості, викладені у протоколі від 26.02.2019 року за результатами НСРД відповідають зафіксованим на електронному носії обставинам.

З протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії № 652т/39/104 від 26.02.2019 року на підставі Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 № 2218т, 2242т від 27.12.2018 року вбачаютєся розмова, що відбулася 09.02.2019 року між ОСОБА_35 та ОСОБА_8 , під час яких зафіксовані обставини домовленості місця зустрічі ОСОБА_38 та ОСОБА_45 (а.с. 27-28 том 3).

В судовому засіданні досліджені електронні носії оптичні диски № 5845 и № 5846 (а.с. 29 том 3), на якому фіксувався хід НСРД 09.02.2019 року, відомості, викладені у протоколі від 26.02.2019 року за результатами НСРД відповідають зафіксованим на електронному носії обставинам.

Сторона захисту висловила зауваження до проведених НСРД, які захисник та обвинувачений вважають порушення при складанні та проведенні цих дій істотними і такими, що впливають на допустимість відповідних доказів.

Так, як на порушення при складанні протоколів за результатами НСРД захист вважає те, протоколи складені не слідчим, старшим оперуповноваженим ОСОБА_83 .

Відповідно до КПК України, підстави та порядок визнання доказів недопустимими встановлено статтями 86-89 КПК України.

Зміст вказаних норм свідчить, що така властивість доказу, як його допустимість, законодавцем пов`язується саме з порядком отримання відповідних фактичних даних.

Тому, на вирішення питання про допустимість доказу не можуть впливати порушення інших правил кримінально-процесуальної процедури, що не мають відношення до порядку збирання доказів.

Крім того, як вбачається із самої назви ст. 87 КПК України, її змісту, а також практики Верховного Суду щодо її застосування, визнання доказів недопустимими обумовлюються не будь-якими порушеннями кримінально-процесуальної форми збирання доказів, а лише тими, що спричиняють шкоду фундаментальним правам і свободам людини (аналогічна правова позиція міститься у постановах ККС ВС від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17, від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к та від 12 листопада 2019 року у справі № 236/863/17).

Тому, оцінюючи допущені стороною обвинувачення порушення, суд у кожному випадку має проводити аналіз суті допущеного порушення у його взаємозв`язку із якістю доказу та з наслідками прийняття такого доказу для прав і свобод людини та справедливості судового розгляду в цілому.

Отже, вирішуючи в порядку ст. 87 КПК України питання про недопустимість доказів, суд має встановити: 1) чи мало місце порушення норми, яка забезпечує дотримання порядку збирання доказів, 2) чи спричиняє таке порушення вплив на дотримання прав і свобод людини і 3) чи є цей вплив настільки істотним, щоб обумовити визнання доказу недопустимим.

Так, дійсно, відповідно до п. 4.1 Інструкції про проведення НСРД протокол про хід і результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (або її етапів) складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньої участі, в іншим випадках уповноваженим працівником оперативного підрозділу, і повинен відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження.

Разом з тим, протокол про результати контролю за вчиненням злочину мали бути і були складені саме оперативним працівником, а не слідчим, оскільки останній вказані дії не проводив (аналогічна правова позиція викладена у постанові ККС ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 295/7911/18).

Доводи сторони захисту про недопустимість протоколів за результатами здійснення НСРД з тих підстав, що у них не вказано відомостей про використану під час його проведення спецтехніку, зокрема характеристику, назви та серійні номери спеціальних технічних засобів, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки, по-перше, КПК України не вимагає зазначення таких відомостей, а по-друге, відомості про методи проведення НСРД та засоби, які для цього використовувались, є інформацією з обмеженим доступом і не підлягає розголошенню.

Згідно ч. 1 ст. 246 КПК України, відомості про факт та методи проведення НСРД не підлягають розголошенню. Таке обмеження на розкриття у кримінальному провадженні відповідних відомостей обумовлено віднесенням їх до державної таємниці.

Так, Зводом відомостей, що становлять державну таємницю встановлено, що до державної таємниці належать, зокрема, відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки - устаткування, апаратури, приладів, пристрів, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці.

Таким чином, відомості про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, є державною таємницею й стосуються не тільки цього кримінального провадження, а тому їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам та безпеці. Натомість стороною захисту будь-яким чином не обґрунтовано необхідність відкриття відомостей про ідентифікуючі ознаки спеціальних технічних засобів, призначених для негласного отримання інформації.

Натомість, статтею 266 КПК України передбачено особливості щодо складення та змісту протоколів за результатами проведення НСРД із застосуванням технічних засобів. Так, дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, у разі необхідності, здійснюється за участю спеціаліста. Слідчий вивчає зміст інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, про що складається протокол. При виявленні відомостей, що мають значення для досудового розслідування і судового розгляду, в протоколі відтворюється відповідна частина інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження отриманої інформації.

У цьому провадженні здійснювались, зокрема, аудіо- та відеоконтроль за особою, в результаті чого були отримані відповідні електронні файли. За результатами вивчення цих файлів стороною обвинувачення було складено відповідні протоколи, зміст яких відповідає згаданим вище вимогам КПК України.

Всі зазначені норми КПК органом досудового розслідування були виконані. За таких обставин, відсутність у відповідних протоколах відомостей, про які вказує сторона захисту, узгоджується із положеннями чинного законодавства і не зумовлює визнання результатів такої НСРД недопустимими доказами (аналогічна позиція викладена у постановах ККС ВС від 20 травня 2020 року у справі №585/1899/17 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19).

Крім того, правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій є постанови прокурора та ухвали слідчого судді про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у них зазначається уся наявна інформація, одержана в установленому законом порядку, що потребує перевірки. Тобто, саме з цих процесуальних документів суд може дійти висновку, чи були в органу досудового розслідування наявні законні підстави для проведення таких заходів, результати яких виступають доказами у кримінальному провадженні.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що ухвалами слідчого судді Апеляційного суду Донецької області надано дозвіл на проведення НСРД - аудіо-, відеоконтроль особи, візуальне спостереження, зняття інформації з транспртних телекомунікаційних мереж. На виконання ухвал, розмови Друзіна та ОСОБА_38 зафіксовано на оптичний диск, складено відповідні, вищевикладені протоколи, що в подальшому разом із документами, які стали правовою підставою для НСРД, досліджено в судовому засіданні.

Таким чином суд приходить до висновку, що НСРД проведено у законний спосіб, тому суд приймає зазначені протоколи як допустимі докази та не погоджується з думкою захисту про виключення їх з числа доказів.

Інші зауваження сторони захисту носять формалістичний характер і не ставлять під сумнів законність проведених дій. Крім того, стороною захисту не обґрунтовано, яким чином окремі формальні недоліки призводять до істотного порушення прав та свобод людини, а тому, з огляду на положення ст. 87 КПК України, вони не можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими.

Вирішуючи питання стосовно клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказів:

?Постанови прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 № 05-929т від 28.12.2018 року Про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину стосовно ОСОБА_8 ,

?Постанови прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 , № 05-44т від 28.12.2018 року Про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину стосовно ОСОБА_8 ,

?Ухвали слідчого судді Донецького апеляційного суду ОСОБА_76 № 2242т від 27.12.2018 року

суд виходить з наступного.

Так, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься принцип законності, який поміж іншого визначає, що закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати Кримінальному процесуальному кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому кодексу (ст. ст. 7, 9 КПК України).

Відповідно до ст. 271 КПК України, контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин та проводиться у тому числі у формі спеціального слідчого эксперименту. Якщо при проведенні контролю за вчиненням злочину виникає необхідність тимчасового обмеження конституційних прав особи, воно має здійснюватися в межах, які допускаються Конституцією України, на підставі рішення слідчого судді згідно з вимогами цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Таке рішення відповідно до вимог ст. 251 КПК України приймається у формі постанови. Обов`язковими реквізитами постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії є найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) Кримінального кодексу України; відомості про особу (осіб), місце або річ, щодо яких проводитиметься негласна слідча (розшукова) дія; початок, тривалість і мету негласної слідчої (розшукової) дії; відомості про особу (осіб), яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію; обґрунтування прийнятої постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про злочин та особу, яка його вчинила, в інший спосіб; вказівка на вид негласної слідчої (розшукової) дії, що проводиться, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 251 КПК України.

Водночас ч. 6 ст. 246 КПК України визначено, що проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ.

Тобто, «Аудіо-, відеоконтроль особи» (ст. 260 КПК України) та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (ст. 263 КПК України) може проводитись лише у разі внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за постановою прокурора, уповноваженою на те особою слідчим або оперативним працівником лише при наявності відповідного доручення на це слідчого.

Виходячи з вимог ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Так, із витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0000091 вбачається, що відомості до ЄРДР за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень та за заявою ОСОБА_32 за ст. 368 ч. 3 КК України внесені 19.12.2018 року про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення (а.с. 45-46 том 1).

Згідно з даними, що містяться у матеріалах провадження Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 від 27 грудня 2018 року № 2242т задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 від 22 грудня 2018 року про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 197-199 том 2) у відношенні ОСОБА_8 . Термін дії дозволу 60 діб (а.с. 200 том 2).

Вказаний дозвіл наданий слідчим суддею після внесення даних про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_77 , в рамках дотримання вимог ст. ст. 36, 110, 246, 251, 271, 273 КПК України було винесено постанови № 05-929т від 28.12.2018 року Про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину стосовно ОСОБА_8 , (а.с. 205 том 2) та № 05-44т від 28.12.2018 року Про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину стосовно ОСОБА_8 (а.с. 210 том 2).

Таким чином за наявності Постанов прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 28.12.2018 року (а.с. 206 том 2, 210 том 2); доручення (в порядку ст. ст. 36, 40, 246 КПК України) (а.с. 210 том 2); клопотань про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії (а.с. 193-195,197-199 том 2) та Ухвали слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 27.12.2018 року № 2242т (а.с. 200 том 2), що були описані вище за текстом вироку, суд приходить до висновку про допустимість зазначених доказів, наданних стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Крім того, захисник безпідставно стверджує, що для отримання дозволу на проведення НСРД відомості до ЄРДР необґрунтовано внесені за ознаками злочину, де санкція передбачає більш тяжке покарання, ніж за інкримінований ОСОБА_8 злочин, що відповідно до ст. 246 КПК України, без належних підстав обумовило проведення НСРД.

Дійсно? відповідно до ст. 12 КК України діяння, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, відноситься до тяжких злочинів, що враховуючи вимоги ст. 246 КПК України, дає право органу досудового розслідування проводити НСРД. Проте кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України на початковому етапі досудового розслідування не є порушенням кримінального процесуального закону чи закону України про кримінальну відповідальність, оскільки станом на 19.12.2018 року не може вважатися неправильною через те, що здійснена на підставі лише тих фактичних даних, які були отримані і перебували у віданні органу досудового розслідування на той час.

Отримані в ході досудового розслідування додаткові докази обумовили наступну зміну кваліфікації ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 369-2 КК України (Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 26 березня 2019 року а.с. 181-191 том 2), що не свідчить про прийняття рішення стосовно первинної кваліфікації його дій з порушенням закону України про кримінальну відповідальність чи кримінального процесуального закону.

Доводи захисника про визнання недопустимими доказів, в тому числі і протоколу обшуку від 09.02.2019 року з тих підстав, що під час слідчих дій приймали участь інші співробітники, суд не приймає з наступних підстав

Так, з матеріалів кримінального провадження видно, що протокол за результатами обшуку від 09.02.2019 року складено слідчим ОСОБА_84 який здійснював досудове розслідування, а співробітники ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 були їх учасниками, про що відповідно міститься відмітка та підпис учасників слідчих дій (а.с. 201-207 том 1).

При цьому суд, дослідивши відеозапис проведення обшуку, приходить обґрунтованого висновку про те, що обшук проведений саме слідчим і під його керівництвом, а оперативні співробітники виконували вказівки слідчого.

Участь оперативного співробітника під час проведення слідчим слідчої дії та виконання таким співробітником доручень слідчого не вказує на те, що ця дія проведена неуповноваженою особою, оскільки організація проведення слідчої дії, залучення її учасників, які необхідні слідчому для проведення такої дії і які, зокрема, допомагають слідчому провести слідчу дію, покладається на розсуд останнього, в межах його компетенції з урахуванням складності і обсягу слідчої дії.

Вирішуючи доводи сторони захисту відносно порушень норм КПК України при постановленні Ухвал слідчими суддями як Краматорського міського суду про обшук від 10.02.2019 року так і апеляційного суду Донецької області, якою дозволено проведення НСРД від 27.12.2018 року, у зв`язку з чим ці Ухвали не можуть бути прийняті судом до уваги, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук може бути проведений лише на підставі ухвали слідчого судді. Водночас, ч. 3 ст. 233 КПК України передбачено перелік випадків, за наявності яких слідчий, дізнавач, прокурор, мають право провести обшук житла чи іншого володіння особи до постановлення такої ухвали (невідкладний обшук).

Цей перелік є вичерпним і до нього належать лише невідкладні випадки пов`язані із врятуванням людей та майна, чи з безпосереднім переслідуванням підозрюваних осіб. Відповідно, за відсутності таких виняткових обставин, проведення обшуку без ухвали слідчого судді не допускається.

Дослідивши протокол обшуку та переглянувши відеозапис цієї слідчої дії, судом було встановлено, що слідчим дійсно 09.02.2019 року було проведено обшук без Ухвали слідчого судді.

Бажаючи зберегти зібрані в результаті докази, після проведення обшуку від 09.02.2019 року слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України з метою легалізації своїх дій як невідкладного обшуку і отримав відповідний дозвіл.

Суд вважає, що така легалізація відповідала вимогам п. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки втручання у права обвинуваченого було здійснено " згідно із законом".

Так, ст. 8 Конвенції вимагає, зокрема, достатніх гарантій проти свавілля, а тому відсутність попереднього судового дозволу на втручання у приватне життя (зокрема, шляхом обшуку) має бути врівноважена наявністю ефективного ретроспективного судового перегляду. Такий перегляд вимагається положеннями ч. 3 ст. 233 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, крім іншого, зобов`язаний перевірити, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до володіння особи без ухвали слідчого судді. Тому, слідчий/прокурор у своєму клопотанні мав довести, а слідчий суддя встановити та в своїй ухвалі належним чином мотивувати, що обставини справи дійсно були надзвичайними і виправдовували негайний обшук без попереднього судового дозволу.

Дослідивши Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 10.02.2019 року, суд вважає, що в ній наведені аргументі і наявні посилання на відповідні виняткові обставини для легалізацію такого обшуку.

Аналогічні висновки суд робить і стосовно Ухвал слідчого судді апеляційного суду Донецької області Гришина № 2242т від 27.12.2018 року.

У клопотання прокурора наведені обґрунтування можливості отримання під час проведення НСРД доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин злочину або встановлення осіб, які його вчинили, в Ухвалі слідчого судді також наведені аналогічні аргументи.

Таким чином суд констатує, що такий ефективний судовий контроль фактично відбувся, а тому втручання у право обвинуваченого було здійснено "згідно із законом", як цього вимагає стаття 8 Конвенції.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що Ухвали постановлені за обґрунтованими клопотанням сторони обвинувачення особою, яка відповідно до КПК мала право подавати такі клопотання, в строки, передбачені діючим законодавством, Ухвали постановлені з дотриманням порядку та процедури їх винесення.

Суд не погоджується зі стороною захисту стосовно визнання недопустимими доказів, з підстав, викладених у клопотанні захисника від 21.02.2020 року.

Так, постанова про визначення підслідності та доручення здійснення досудового розслідування органу досудового розслідування, а саме слідчому підрозділу територіального управління ДБР, розташованому у м. Краматорськ у повній мірі відповідає діючому законодавству, як по суті ст. 110 КПК України, так і за змістом ст. 216 КПК України.

Посилання на визнання недопустимим доказом рапорту старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 5 УЗЄ у Донецької області Департаменту захисту економіки Національної поліції України та заяв ОСОБА_38 від 01.02.2019 року та 09.02.2019 року з тих підстав, що вони не були зареєстровані відповідно Інструкції з діловодства у системі національної поліції від 20.05.2016 року за № 414 суд відхиляє, оскільки в судовому засіданні в свідок ОСОБА_37 підтвердив факт складанні таких заяв, надання та огляду його мобільного телефону. Відсутність дати реєстрації на документах не можуть ставити під сумнів зміст викладений у зазначених документах, враховуючи сукупність вище досліджених доказів.

Твердження сторони захисту відносно визнання недопустимим протоколу обшуку від 09.02.2019 року з підстав порушення права обвинуваченого на захист як під час його фактичного затримання так і під час проведення обшуку не заслуговує на увагу у зв`язку з наступним.

Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_8 був фактично затриманий об 11 год. 20 хв. 09.02.2019 року, про що вказано у протоколі затримання (а.с. 85 том 2), однак не надаючи йому право скористатись правовою допомогою та повідомити про своє затримання близьких осіб, в період з 11 год. 20 хв. по 13 год. 20 хв. за його участю було проведено обшук (а.с. 201 том 1).

На переконання сторони захисту, результати вказаної слідчої дій мають бути визнані судом недопустимими у зв`язку із порушенням права особи на захист.

Надаючи оцінку вказаним доводам сторони захисту, суд виходить із того, що стаття 29 Конституції України гарантує, що кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника.

Ці положення деталізовано у ч. 4 ст. 208 КПК України, відповідно до якої уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Тобто закон дійсно імперативно вимагає, щоб затримана особа була негайно повідомлена про підстави її затримання та про права, які вона має з цього моменту, особливо щодо права на мовчання та свободи від самовикриття. Так само негайно уповноважена особа, яка здійснила затримання, має повідомити про факт і місце затримання близьких осіб та роз`яснити права мати захисника.

Вказані вимоги покликані захистити права особи, яка у момент затримання перебуває у найбільш вразливому стані. Зокрема, саме доступ захисника на ранніх стадіях провадження є процесуальною гарантією права особи не свідчити проти себе й основоположною гарантією від неналежного поводження. У рішенні ЄСПЛ «Саранчов проти України» суд вказав, що на початковому етапі провадження обвинувачений часто опиняється в особливо вразливому становищі та у більшості випадків це може бути належним чином компенсовано лише допомогою захисника, завдання якого, серед іншого, полягає у допомозі забезпеченню дотримання права обвинуваченого не свідчити проти себе.

Водночас, недотримання порядку затримання не завжди тягне за собою недопустимість доказів, зібраних за участю особи, яка неналежним чином затримана. Тому, оцінюючи допущене стороною обвинувачення порушення прав затриманої особи в контексті допустимості зібраних за участю такої особи доказів, суд у кожному випадку має проводити аналіз суті допущеного порушення у його взаємозв`язку із якістю доказу та з наслідками прийняття такого доказу для прав і свобод людини та справедливості судового розгляду в цілому.

Застосовуючи вказані правила до обставин цього кримінального провадження, суд має з`ясувати, чи мало місце порушення прав і свобод затриманого ОСОБА_8 , чи отримано внаслідок такого порушення будь-які докази і чи є допущене порушення та його вплив на якість доказів настільки істотними, щоб зумовити визнання таких доказів недопустимими.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09.02.2019 року в період з 11 год. 20 хв. по 13 год. 12 хв. у автомобілі Шкода «Фабиа», що належить ОСОБА_8 було проведено обшук. Проведення вказаної слідчої дії закінчилось о 13 год. 12 хв., що зафіксовано у протоколі обшуку (а.с. 201 том 1).

О 13 год. 53 хв. цього ж дня Регіональний центр надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях було повідомлено про затримання ОСОБА_8 і необхідність забезпечення йому захисника, а о 15 год. 30 хв. - повідомлено його дружину ОСОБА_88 про факт та місце затримання (а.с. 86 том 2).

О 15 год. 20 хв. цього ж дня було складено протокол про те, що ОСОБА_8 був затриманий об 11 год. 20 хв., тобто до початку проведення із ним слідчих дій (а.с. 85 том 2).

Хоча за загальним правилом заборона будь-якій особі залишати місце проведення обшуку/огляду до його закінчення не вважається затриманням в розумінні ст. 209 КПК України, однак, враховуючи, що орган досудового розслідування самостійно констатував факт затримання ОСОБА_8 об 11 год. 20 хв., то саме з цього моменту, йому як затриманому мали б бути забезпечені гарантії, передбачені ч. 4 ст. 208 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено і підтверджується протоколом та відеозаписом проведеної 09.02.2019 року слідчої дії, а також протоколом затримання, одразу після фактичного затримання ОСОБА_8 об 11 год. 20 хв. йому було негайно роз`яснено підстави його затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, так само йому негайно роз`яснили право мати захисника, отримувати медичну допомогу, право давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 КПК України, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом, тобто права обвинуваченого, передбачені ч. 4 ст. 208 КПК України, під час затримання були дотримані.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України, незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу, тобто з належним чином підтвердженими повноваженнями.

Слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Одночасно потрібно зауважити, що у слідчого (детектива) або прокурора відсутній обов`язок щодо залучення адвоката або забезпечення його участі - це є власною відповідальністю особи, яка має намір скористатися правовою допомогою.

Згідно з п.3 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. При чому обов`язок доказування недопущення до участі в обшуку покладається на адвоката цей факт він зобов`язаний довести в суді під час судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений не заявляв про його намір викликати до початку та під час проведення обшуку конкретного адвоката, або укласти с ним угоду, не просив з цією метою призупинити слідчу дію, договір між Друзіним та захисником на час проведення обшуку укладений не був, у зв`язку з чим адвокат не може довести суду недопущення його участі в обшуку, тому у суду відсутні правові підстави визнавати протокол обшуку від 09.02.2019 року недопустимим доказом, оскільки слідчим виконані вимоги ст. 236 КПК України у повному обсязі.

Вирішуючи питання стосовно доводів захисту про те, що ОСОБА_44 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, оскільки суб`єкт повинен бути спеціальним, суд виходить з наступного.

З позиції, висловленої у Постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі № 554/5090/16-к від 29 березня 2021 року вбачається, що безпосередньо у тексті ст. 369-2 КК відсутні приписи, що визначають ознаки суб`єкта цього злочину. Отже, висновок про те, чи є суб`єкт зазначеного злочину загальним чи спеціальним, обумовлений системними зв`язками кримінально-правових норм, передбачених як ст. 369-2 КК, так й іншими статтями КК, де законодавець визначає зміст ознак відповідних злочинів.

Так, приміткою 3 до ст. 354 КК визначено ознаки пропозиції і обіцянки неправомірної вигоди працівнику підприємства, установи чи організації, особі, яка надає публічні послуги, або службовій особі (для застосування статей 354, 368, 3683-370 цього Кодексу).

Норми закону України про кримінальну відповідальність утворюють собою систему, побудовану за чіткими критеріями, де дефінітивні норми підпорядковуються встановленим законом вимогам та правилам. Законодавець, визначає поняття (їх зміст та обсяг) там, де вони вперше застосовуються в КК, і не повторює їх визначення в інших розділах, де вони використовуються в тому ж значенні.

У частині 2 ст. 369-2 КК у тому ж значенні, що і в примітці до ст. 354 КК, застосовуються поняття пропозиція і обіцянка неправомірної вигоди як форми зовнішнього виявлення суспільно небезпечного діяння. Водночас щодо визначення ознак суб`єкта злочину і кінцевого адресата протиправного впливу норма, викладена в ч. 2 ст. 369-2, є спеціальною стосовно норм, викладених у статтях 354, 368, 368-3, 368-4 (включаючи примітки до них) зазначеного Кодексу. Ознаки цього злочину визначаються виключно з огляду на сутність та системні зв`язки зазначеної кримінально-правової норми з іншими наведеними нормами.

Джерелом протиправного впливу, що визначений ч. 2 ст. 369-2 КК, є особа, яка приймає пропозицію, обіцянку або одержує неправомірну вигоду для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропонує чи обіцяє (погоджується) здійснити вплив за надання такої вигоди.

Оскільки диспозиція ч. 2 ст. 369-2 КК текстуально не конкретизує характеру впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, суд виходить із того, що поняттям впливу охоплюється в тому числі використання дружніх, родинних, особистих стосунків з особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тощо.

В контексті визначення ознак передбаченого цією нормою складу злочину зміст поняття «вплив» законодавець жодним чином не обмежує лише «впливом з використанням влади або службового становища», який є лише одним із способів вчинення цього злочину. Такий вплив полягає в тому, що службова особа завдяки своєму становищу вживає заходів до вчинення дій іншими особами (непідпорядкованими їй і які не перебувають від неї в службовій залежності), де використовує службовий авторитет, свої зв`язки зі службовими особами, інші можливості, обумовлені займаною посадою.

Отже, суб`єктом злочину, передбаченого ст. 369-2 КК, може бути будь-яка особа, яка в уяві того, хто здійснює підкуп, здатна здійснити реальний вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.

В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на те, що особи, які приймали рішення стосовно зарахування ОСОБА_38 до кадрового резерву не були підпорядковані Друзіну, не перебували у службовій залежності у нього, обвинувачений доводами, висловлюваннями та поясненнями своїх функцій створив уяву у свідка ОСОБА_38 , що він здатний здійснити реальний вплив на осіб, які приймають рішення стосовно зарахування його до кадрового резерву, пояснюючи яким чином він буде діяти, в тому числі і розподіляти грошові кошти, які він отримає від ОСОБА_38 , і що саме передача грошей останнім буде впливати на прийняття позитивного рішення стосовно ОСОБА_38 .

Доводи захисту відносно того, що обвинувачений не був наділений службовими обов`язками особи, уповноваженої на виконання функцій держави, не відповідають встановленому в судовому засіданні, оскільки обов`язки Друзіна чітко передбачені Статутом Зброєний Сил України та його посадовими обов`язками, які фактично дублюються зі Статуту ЗСУ, тому відсутність на посадовій інструкції від 20.12.2018року підпису ОСОБА_45 не свідчить про відсутність таких обов`язків у обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи захисту стосовно відсутності ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України у діях ОСОБА_45 є хибними.

Твердження сторони захисту про те, що у даній ситуації відбулась провокація злочину, не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Під час судового розгляду сторона захисту неодноразово заявляла, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 мала місце провокація з боку органу досудового розслідування, а тому усі докази у цій справі мають бути визнані недопустимими. Захист зазначав, що дії залученого стороною обвинувачення заявника ОСОБА_34 не були пасивними, а навпаки, мали провокативний характер.

Надаючи оцінку вказаним доводам сторони захисту, суд виходить з таких міркувань.

Стаття 6 Конвенції покладає на суд позитивне зобов`язання щодо ретельної перевірки факту наявності провокації з боку державних органів чи їх агентів. При цьому відповідний обов`язок виникає незалежно від того, чи порушує це питання сторона захисту.

З огляду на це, суд має чітко розрізняти провокацію, яка порушує вимоги статті 6 Конвенції, від допустимої поведінки при використанні законних таємних методів, оскільки від висновків про те, чи допустимою була поведінка представників держави при збиранні доказів, залежить можливість їх використання під час судового розгляду і доля справи в цілому.

У національному законодавстві та судовій практиці, а також в прецедентному праві ЄСПЛ вироблено ряд критеріїв, що дозволяють відокремити провокацію від допустимих методів розслідування.

У загальному розумінні провокація має місце, коли відповідні агенти -співробітники сил правопорядку або особи, що діють за їхніми інструкціями, - не обмежуються лише розслідуванням злочинної діяльності у переважно пасивній манері, а здійснюють такий вплив на особу, що спонукає її до вчинення злочину, який інакше не був би вчинений, з метою уможливити викриття злочину, отримання доказів і пред`явлення обвинувачення.

При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: 1) наявність підстав для проведення відповідних заходів та 2) роль співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину.

Належними підставами здійснення відповідних оперативних заходів є конкретні, об`єктивно встановлені та достатні фактичні дані, що вказують на можливе вчинення особою злочину або готування до його вчинення. Зокрема, представники правоохоронного органу повинні продемонструвати, що до початку таких заходів вони володіли конкретними, об`єктивними та перевіреними доказами, які свідчать про початкові кроки обвинуваченого для вчинення дій, які становлять злочин, а також те, що якісь злочинні дії було вже скоєно на момент їх втручання. При цьому, будь-яка попередня інформація про наявний злочинний намір має давати можливість її перевірити, і органи влади мають бути здатні у будь-який час довести, що вони мали достатні підстави для проведення негласної операції.

Що стосується ролі співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину, то суд має з`ясувати, чи не здійснювали вони тиску на обвинуваченого для вчинення ним злочину за рахунок таких засобів, як прийняття на себе ініціативи в контактах із заявником, наполегливого спонукання, обіцянок фінансової вигоди або звернення до почуття жалю. Завдання суду у таких ситуаціях встановити ступінь втручання агентів держави і з`ясувати, чи був би злочин вчинений без такого втручання. У цьому контексті важливим є момент початку здійснення відповідних оперативних заходів, щоб визначити, «приєдналися» представники держави до злочину, який особа вже почала здійснювати без будь-якої участі з їхнього боку, чи вони вийшли за рамки надання можливості скоїти правопорушення та схиляли особу до його вчинення.

Застосовуючи вказані критерії та правила до обставин даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність провокації з боку сторони обвинувачення при проведенні відносно обвинуваченого ОСОБА_8 оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих розшукових дій, виходячи з таких міркувань.

Так, судом встановлено, що свідок ОСОБА_32 у цьому кримінальному провадженні виконував роль таємного агента, який діяв за інструкціями працівників правоохоронного органу під час проведення такого негласного заходу, як контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Саме шляхом залучення цієї особи в якості таємного агента, правоохоронний орган намагався викрити ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а тому момент його залучення до кримінального провадження є ключовим.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_32 був залучений до провадження лише 19.12.2018 року, що підтверджується його заявою (а.с. 192 том 2), одразу після того, як він 18.12.2018 року самостійно і добровільно звернувся до правоохоронного органу із заявою про вчинення обвинуваченим відносно нього корупційного злочину - вимагання неправомірної вигоди (а.с. 161-163 том 1). Даний факт суд вважає встановленим та таким, що не підлягає сумніву.

За версією ж сторони захисту, ОСОБА_32 був залучений представниками правоохоронного органу ще до того, як звернувся із вказаною заявою, однак доказів на підтвердження цієї заяви не надає.

Будь-яких інших відомостей, що могли б вказувати на залучення до співробітництва ОСОБА_34 раніше подання ним заяви про вчинення злочину, суд не встановив.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник почав співпрацювати з представниками правоохоронних органів з 19.12.2018 року, тобто вже після висловлення ОСОБА_8 пропозиції свідку про надання йому грошових коштів у якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення.

Що стосується характеру дій залученої стороною обвинувачення особи, то суд констатує, що вона діяла переважно в пасивній формі, не здійснюючи впливу та наполегливого спонукання, які б викликали у обвинуваченого намір на вчинення злочину. Навпаки, дії ОСОБА_45 були цільоспрямовані на отриманні грошових коштів від свідка, що підтверджується змістом описаних вище протоколів за результатами НСРД від 01.02.2019 та 09.02.2019 року.

Ініциативна поведінка ОСОБА_45 характеризується його висловлюваннями, які суд обґрунтовував вище аналізуючи протоколи за результатами НСРД № 656т/39/104 та 661т/39/104 від 26.02.2019 року на підставі Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_76 № 2218т, 2242т від 27.12.2018 року стосовно подій, що відбулися 01.02.2019 року між ОСОБА_35 та ОСОБА_8 :

Д-сейчас мне бабки нужны. Давай бабки
С-ну у меня пока шесть

Д-ну шесть так шесть. Давай. А вся остальная сумма когда

С-давай понедельник вторник. Я как бы ну б..ть. Красавчик. Смотри, б..ть, вообще ко мне претензий не будет, никаких если я тебе в понедельник вторник донесу сумму 7800, остальное отдам или это б..ть проблема

Д-б..ть честно говоря, проблема. Сколько у тебя сейчас шесть,

С-да шесть.

Сказане свідчить про самостійну та ініціативну реалізацію обвинуваченим свого наміру на вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що залучений правоохоронним органом ОСОБА_89 не вчиняв жодних активних дій з метою викликати у обвинуваченого намір на вчинення злочину. Натомість, правоохоронці приєднались в той момент, коли такий намір уже сформувався і обвинувачений вже розпочав виконувати об`єктивну сторону інкримінованого йому злочину. Пасивний характер дій ОСОБА_34 і в той же час ініціативна поведінка обвинуваченого свідчать про те, що такий злочин був би вчинений і без втручання представників правоохоронного органу, а тому суд констатує відсутність провокації.

У своїх запереченнях і зауваженнях сторона захисту зазначала про ряд інших недоліків і порушень, допущених стороною обвинувачення при проведенні слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, які, на переконання суду, не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення для ухвалення остаточного рішення у цій справі.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ положення пункту 1 статті 6 Конвенції хоча і зобов`язують суди обґрунтовувати свої рішення, однак не вимагають детальної відповіді на кожен з аргументів сторін. Згідно з позицією ЄСПЛ, з рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. При цьому, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (правові позиції, викладені у рішеннях у справах «Boldea v. Romania», § 30; «Moreira Ferreira v. Portugal (№ 2)», § 84; «S.C. IMH Suceava S.R.L. v. Romania», § 40); «Ruiz Torija v. Spain», § 29; «Серявін та інші проти України», § 58) [23].

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення свідчать докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожного окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази є логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_38 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , Гамія, так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана, мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння обвинуваченого захистом не доведено.

В судовому засіданні обвинувачений, його захисники скористалися правом допитати цих осіб, що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із забезпеченням їм можливості надати аргументи на спростування їх показань, однак жодних об`єктивних даних для того, щоб ставити їх під сумнів, суд не встановив.

Показання вищеперерахованих свідків повністю узгоджуються зі змістом інших доказів, якими є протоколи слідчих дій, речові докази.

За таких обставин, суд приймає до уваги при ухваленні вироку показання вищезазначених свідків та інші досліджені судом докази як докази винуватості обвинуваченого.

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_8 обвинувачення обґрунтовано отримало юридичну оцінку за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що події кримінального правопорушень мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України - а саме: пропозиція здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди, а також одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання фракцій держави.

При призначенні покарання ОСОБА_8 відповідно до положень статті 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесено законодавцем до нетяжкого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують; дані, які характеризують особу обвинуваченого: до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с. 75 том 2), на диспансерному обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебуває (а.с. 77, 79 том 2), одружений, має неповнолітнього сина, 2019 року народження (а.с. 121 том 1).

Суд враховує досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, з якої вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб середній, у зв`язку з чим Слов`янський МРВ філії ДУ Центр пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, (у т.ч. окремих осіб) (а.с.129-130 том 1).

Обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставин, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_8 не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вищевикладених відомостей про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей Особливої частини Кримінального Кодексу.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

09.02.2019 року ОСОБА_8 затриманий, що підтверджується Протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 85-89 т. 2). Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 10.02.2019 року застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.с. 101 том 2).

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.02.2019 року по 10.02.2019 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід, відповідно до видив, передбачених ст. 131 КПК України на час ухвалення вироку не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у розмірі: 3 432 грн. за проведення експертизи № 2/6-21 від 28.02.2019 року (а.с. 119 том 2); відповідно до Закону України «Про судову експертизу» та ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Питання про речові докази вирішити на підставі КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-370,374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.02.2019 року по 10.02.2019 року.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України на час ухвалення вироку не обирався.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

?грошові кошти в сумі 8800 грн. з наступними серіями та номерами, номіналом по 500 грн. - 17 купюр, а саме: ВЖ 4119309, ВЗ 6466458, ВД 3039724, СГ 2401140, УД 7052558, УИ 5517025, ВФ 6423006, БН 4999612, ВГ 2641446, ХИ 8258280, ХА 5479893, ХЗ 2334785, ХЗ 3684073, ХА 0704138, ХИ 2124116, ВГ 4535924, ВБ 4257188 номіналом 200 гривень - 1 купюра серія та номер ЗА 2523679, номіналом 100 гривень - 1 купюра серія та номер СД 3031736 повернути володільцю ОСОБА_33 ,

?журнал № 514 (відбір кандидатів на військову службу) на 6 арк.; список військовослужбовців запасу зарахованих до військової частини НОМЕР_1 ; витяг з наказу командиру ВЧ НОМЕР_1 НГУ; контракт про проходження громадянами України служби у військовому резерві НГУ щодо ОСОБА_67 від 07.02.2019; довідка щодо зарахування ОСОБА_67 до резерву військової частини НОМЕР_1 НГУ від 08.02.2019 -повернути до військової частини НОМЕР_1 НГУ;

?пачка паперу формату А4 в упаковці синього кольору з надписом «Теспіс», блокнот темно-синього кольору з чорновими записами МасВооk Аіr сірого кольору з серійним номером НОМЕР_9 ; посвідчення на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_10 ; картка № НОМЕР_11 на зберігання вогнепальної зброї; копія картки платників податків ОСОБА_8 ; грошові кошти в сумі 304 доларів США, а саме: номіналом 100 доларів - 3 купюри з номерами АF 64446275 Е, МВ 20607870, МВ 20607869; номіналом 2 долари США - 1 купюра з номерами L 06758768 А; номіналом 1 долар США - 2 купюри з номерами В 22702136 Y, L 68780895 V; банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ; водійське посвідчення ОСОБА_8 НОМЕР_14 ; мобільний телефон марки Samsung Gаlаху S7 Duos з номером ( НОМЕР_8 ) - повернути володільцю - ОСОБА_8 ;

?довідка № 201 про склад сім`ї ОСОБА_34 ; фотокартки ОСОБА_34 ; повернути володільцю - ОСОБА_95 .

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 15.02.2019 року на вищеперераховані речові докази, вилучені в ході обшуку від 09.02.2019 року скасувати.

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 18.03.2019 року на майно ОСОБА_8 , а саме 1/4 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 та транспортний засіб Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_18 VIN- НОМЕР_19 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати у розмірі 3 432 грн. 00 коп. за висновок експерта №2/6-21 від 28.02.2019 року Донецьким НДЕКЦ МВС України (Стягувач Держава; балансовий рахунок: 3111 Надходження до загального фонду державного бюджету; код бюджетної класифікації доходу: 24060300 Інші надходження; призначення платежу: за висновок експерта №2/6-21 від 28.02.2019; замовник: слідчий 1-го слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Краматорську ОСОБА_84 ). (а.с.119 том 2);

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1