Справа № 307/1598/21
Провадження №1-м/307/10/21
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А
іменем України

31 травня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо засудженого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до клопотання Міністерства юстиції України та доданих матеріалів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Пушкінського міського суду Московської області від 28 вересня 2018 року засуджений до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого пунктом "б" ч.4 ст. 162 (розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, групою осіб за попередньою змовою, з незаконним проникненням у житло, у великому розмірі, та в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ "Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Володимирській області", кінець відбування строку 21 березня 2026 року. Останнє відоме його місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 . Крім цього, відповідно до вищезазначеного вироку суду, ОСОБА_4 повинен відшкодувати солідарно матеріальні збитки потерпілим ОСОБА_5 в розмірі 1 218 000 рублів та ОСОБА_6 в розмірі 542 000 рублів.
Представник Міністерства юстиції України на розгляд клопотання не з`явився, так як надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, а тому суд розглянув клопотання в його відсутності.
Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення клопотання, вивчивши та перевіривши матеріали справи у їх сукупності, вважає за необхідне привести вирок суду Російської Федерації стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України з наступних підстав.
Так, у відповідності до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України "Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік" встановлено, що компетентні органи держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.
Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а)повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку за закінчення цієї процедури.
Виходячи з положень ст. 10 Конвенції "Про передачу засуджених осіб" від 21 березня 1983 року, в разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у частині 4 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог частини 1 статті 602 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладений обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК України, зазначає, що чинним на території України є Закон України "Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік".
Зазначена Європейська Конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.7 КК України громадяни України, які вчинили кримінальні правопорушення за межами України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.
За вимогами ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст.609 КПК України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
При цьому суд, як це зазначено у частині 3 статті 603 Кримінального процесуального кодексу України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Судом встановлено, що до клопотання Міністерства юстиції України надані всі необхідні документи, вказані у ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року і ч.2 ст.610 КПК України,
Також встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 висловив бажання бути переведеним в Україну для подальшого відбування покарання, що підтверджується його письмовою заявою.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
З наданого вироку Пушкінського міського суду Московської області від 28 вересня 2018 року встановлено, що дії засудженого ОСОБА_4 кваліфіковано за пунктом "б" ч.4 ст. 162 Кримінального кодексу Російської Федерації, а саме, розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, групою осіб за попередньою змовою, з незаконним проникненням у житло, у великому розмірі, та в особливо великому розмірі.
Ці дії також є караними за законодавством України про кримінальну відповідальність, та їхня кваліфікація відповідає ч.4 ст.187 КК України.
ОСОБА_4 призначено покарання за пунктом "б" ч.4 ст. 162 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 28 вересня 2018 року. Також, в строк покарання зарахований період тримання під вартою з 22 вересня 2017 року по день вступу вироку в законну силу, що відповідає ч.5 ст.72 КК України.
Згідно розпорядження про виконання вироку суду, що набрав законної сили, вироку Пушкінського міського суду Московської області від 28 вересня 2018 року вступив в законну силу 20 листопада 2018 року.
Крім цього, з ОСОБА_4 солідарно стягнуто в користь ОСОБА_5 1 218 000 (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч) рублів 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та солідарно в користь ОСОБА_6 542 000 (п`ятсот сорок дві тисячі) рублів 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Санкція ч.4 ст.162 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з штрафом в розмірі до одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого і з обмеженням волі на строк до двох років або без такого.
Санкція ч.4 ст.187 КК України, за якою слід кваліфікувати дії ОСОБА_4 , відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
Суд враховує, що покарання у державі виконання вироку не може бути більш тривалим або суворішим ніж покарання призначене у державі винесення вироку.
Засудженому ОСОБА_4 призначено покарання за пунктом "б" ч.4 ст.162 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, яке згідно ст. 9-11 Конвенції "Про передачу засуджених осіб" від 21 березня 1983 року, з урахуванням пункту 2 частини 4 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України зміні не підлягає.
Додаткове покарання у виді конфіскації майна засудженому не призначалось, відтак, суд не застосовує його при визначенні покарання в Україні.
Згідно з п.1 ч.4 ст.603 КПК України за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає, яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким ухвалений вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.
Крім того, на підставі ст.72 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, якби воно було вчинено в Україні) ОСОБА_4 слід зарахувати в строк відбування призначеного покарання увесь строк попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили, а саме період з 22 вересня 2017 року по 20 листопада 2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
А тому, строк відбуття покарання слід рахувати з 28 вересня 2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, в період з 22 вересня 2017 року по 20 листопада 2018 року, включно.
При цьому визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень міжрегіональних та центральної комісій з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання.

На підставі вищезазначеного, керуючись статтями 9-11 Конвенції "Про передачу засуджених осіб" від 21 березня 1983 року, статтями 602, 606, 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Привести у відповідність із законодавством України вирок Пушкінського міського суду Московської області від 28 вересня 2018 року, яким громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Вільхівці-Лази Тячівського району Закарпатської області, Україна, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом "б" ч.4 ст.162 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджений до покарання у виді 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, з обрахуванням строку покарання з 28 вересня 2018 року та зарахуванням в строк покарання строку затримання та часу перебування під вартою з 22 вересня 2017 року по 20 листопада 2018 року, включно.
Визначити, що кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачена ч.4 ст.187 КК України.
Визначити засудженому ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Пушкінського міського суду Московської області від 28 вересня 2018 року за ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з дня ухвалення вироку Пушкінського міського суду Московської області, а саме з 28 вересня 2018 року.
В строк відбування ОСОБА_4 покарання зарахувати час його затримання та перебування під вартою з 22 вересня 2017 року по 20 листопада 2018 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 1 218 000 (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч) рублів 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 542 000 (п`ятсот сорок дві тисячі) рублів 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали надіслати Міністерству юстиції України та центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Суддя ОСОБА_1