ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2491/21 Провадження 1-кс/636/526/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві погоджене з прокурором Чугуївської окружної прокуратури клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000277 від 29.05.2021 за ч.2 ст. ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№ 0000277 від 29.05.2021 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 29 травня 2021 року приблизно о 18 годині (більш точного часу у ході досудового слідства встановити не виявилось можливим) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїй колишній дівчині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до місця мешкання останньої, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де із заздалегідь заготовленою саморобною горючою сумішшю, де реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, ставлячи за мету умисне позбавлення життя ОСОБА_7 з мотивів особистих неприязних відносин, кинув пляшку з горючою сумішшю до двору потерпілої, внаслідок чого вона вибухнула та загорілася, однак з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , смерть ОСОБА_7 , яка у цей час перебувала у дворі, не настала, оскільки пожежа, яка виникла внаслідок дій ОСОБА_6 була загашена самою потерпілою.

29 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 29 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , показаннями допитаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими матеріалами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

По перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, та те, що підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення добровільно не звернувся до правоохоронних органів, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, з метою подальшого переховування від правоохоронних органів та ухилення від кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

По - друге, відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відомо про місце мешкання потерпілих, а також свідків у даному кримінальному провадженні.

І хоча в ході досудового розслідування вказані свідки вже допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

По трете, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, та може довести свій злочинний умисел до кінця, що спричинить смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке Кримінальним кодексом України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, а також особу правопорушника, який не працює, а також враховуючи те, що знаходячись на свободі він може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та вказував, що на теперішній час дійсно існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в клопотанні та наполягав на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Слідчий під час судового засідання клопотання підтримав та посилаючись на вищевикладене, просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого заперечував, вказував, що фактично його було затримано 29 травня о 21-00 годині, наполягав на тому, що наміру когось вбивати у нього не було.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 вказував, що саме клопотання слідчого та повідомлена ОСОБА_6 підозра є не обґрунтованими, кваліфікація дій ОСОБА_6 є неналежною, ризики, перелічені в клопотанні жодними доказами не доведені, є лише припущеннями слідчого. Так, захисник вказував, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки. Крім того, на теперішній час відсутні будь-які відомості про те, що життю чи здоров`ю потерпілих щось реально загрожувало, що його підзахисний мав намір спричинити шкоду колишній дівчині чи іншим особам. Виходячи з пояснень свідків та потерпілих, вони почули шум у дворі, побачили, що щось загорілось та спокійно загасили вогонь. Також захисник при розгляді клопотання слідчого просив врахувати, що ОСОБА_6 29 травня після описаних слідчим подій не намагався довести свій умисел до логічного кінця, не спробував переховуватись, а направився до себе додому, не має наміру переховуватись і в подальшому. Також захисник наполягав на відсутності у ОСОБА_6 намірів будь-яким чином впливати на свідків та потерпілих у провадженні.

В зв`язку із чим захисник просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, встановив, що 29.05.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на свідків, потерпілих у провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, мешкає з батьком, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід однозначно не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наведеним у клопотанні слідчого ризикам.

Слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з вчиненням особливо тяжкого кримінального правопорушення та у зв`язку з суворістю покарання за вчинений злочин у разі визнання його винуватості, крім того, враховує, що підозрюваний не має достатньо стійких соціальних зв`язків; незаконно впливати на потерпілого та свідків оскільки з ними на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, слідчих експериментів, а також може чинити тиск на потерпілого та свідків та іншим чином спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню; вчинити інші злочини або продовжити незакінчений злочин.

Крім того, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Твердження сторони захисту щодо неналежної кваліфікації кримінального правопорушення слідчим суддею не приймаються до уваги, оскільки слідчий суддя не є стороною обвинувачення й не може давати вказівки або зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію у вигляді зміни кваліфікації кримінального правопорушення. При вирішенні даного питання слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 39 та ч. 4 ст. 40 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у випаду зміни кваліфікації кримінального правопорушення на менш тяжкий злочин, сторона захисту не позбавлена можливості ініціювати зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_6 на більш м`який.

У відповідності до положень ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 21-00 години 29.05.2021.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) - до 21-00 години 28.07.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1