Провадження № 1-кп/947/788/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Одесі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000602 від 13.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянка України, українка,вдова, має на утримані неповнолітнього сина, працююча оператором в клінінговій компанії «Чиста Фея», з середньою освітою, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост. 126-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_5 перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 29.11.2019 по 09.04.2021 року, знаходячись по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняла по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та що призвело до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 для якої поведінка доньки є психотравматичною, супроводжується відчуттям глибокого душевного страждання, що поєднується з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі скоєними проти неї протиправними діями.
Так, 29.11.2019 близько о 12:00 год., ОСОБА_5 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , ображала свою мати ОСОБА_6 та погрожувала їй, чим вчиняла домашнє насильство психологічного характеру відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 у справі №947/29549/19 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 29.11.2019 приблизно о 18:50 год., ОСОБА_5 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , ображала свою мати ОСОБА_6 та погрожувала їй, чим вчиняла домашнє насильство психологічного характеру відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 у справі №947/29548/19 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 01.12.2019 близько 13:00 год., ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виражалась нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 , погрожувала їй фізичною розправою, чим вчиняла домашнє насильство психологічного характеру вдруге протягом року, відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2019 у справі №947/29760/19 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства 03.07.2020 року приблизно о 05:00 год., ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_6 , домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у словесних образах, відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 у справі №947/18920/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 10.07.2020 приблизно о 19:00 год., ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_6 , домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у словесних образах, відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 у справі №947/19711/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 19.07.2020 приблизно о 08:00 год., ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_6 , домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у словесних образах, відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2020 у справі №947/21040/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства 05.10.2020 приблизно о 17:30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 виражала словесні образі в бік своєю матері ОСОБА_6 , принизила її честь та гідність, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2020 у справі №947/32438/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисна поведінка, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, була криміналізована, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.
Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме 29.11.2019, близько о 12:00 год., 29.11.2019 о 18:50 год., 01.12.2019 близько 13:00 год., 03.07.2020 приблизно о 05:00 год., 10.07.2020 о 19:00 год., 19.07.2020 приблизно о 08:00 год., 05.10.2020 року приблизно о 17:30 год., 09.04.2021 приблизно о 23:00 год., перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокувала словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняла відносно своєї матері ОСОБА_6 , психологічне насильство у вигляді словесних образ, погроз, висловлювання нецензурною лайкою в бік потерпілої, приниженні гідності останньої, тому ОСОБА_5 , було визнано винною у скоєнні ряду адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, відносно ОСОБА_6 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насильстві психологічного характеру по відношенні до своєї матері ОСОБА_6 , для якої поведінка доньки є психотравматичною, супроводжується відчуттям глибокого душевного страждання, що поєднується з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі скоєними проти неї протиправними діями.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб (домашнє насильство).
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні визнала повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного нею злочину, які вона не оспорювала та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого їй злочину. Вона дійсно знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 , та погрожувала їй фізичною розправою, у зв`язку з чим її неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. У скоєному щиро кається, просила суворо її не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб (домашнє насильство).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (стаття 65 КК України), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю; вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше судима, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність у потерпілої вимог матеріального та морального характеру, враховуючи вищезазначені обставини, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1