Справа № 307/200/21
Провадження № 1-кп/307/20/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів клопотання власника майна ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 надіслали до суду клопотання про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. В клопотанні зазначили, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, 4 жовтня 2020 року, близько 21 години в нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гагаріна в смт. Дубове у напрямку с. Красна, Тячівського району. діючи всупереч 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9«б» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не забезпечив безпеку руху, а саме під час здійснення маневру обгону невстановленого мопеда не переконався в його безпечності, перевищив допустиму швидкість в населеному пункті та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги по ходу руху вказаного автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть потерпілого та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області від 05.10.2020 року автомобіль марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000263 від 05.10.2020 року. Тоді ж автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2020 року у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на автомобіль марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 . Цією ж ухвалою слідчого судді власникам і користувачам заборонено розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, сірого кольору є обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Так, при розгляді слідчим суддею клопотання сторони обвинувачення та ухваленні рішення про арешт автомобіля марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , його власник ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був. Про арешт автомобіля ОСОБА_5 стало відомо вже тільки після прийняття такого рішення. На даний час у кримінальному провадженні №0000263 від 05.10.2020 року стороною обвинувачення проведено огляд автомобіля марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також призначено та проведено всі без винятку судові авто-технічні експертизи, в тому числі і експертизу щодо технічного стану вказаного автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищенаведені обставини, необхідності в подальшому утриманні вказаного транспортного засобу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського відділу поліції, не вбачається. Разом з цим, власник зазначеного автомобіля ОСОБА_5 не заперечує щодо подальшої заборони відчуження та розпорядження автомобілем, однак просить передати автомобіль йому на відповідальне зберігання. Одночасно, ОСОБА_5 зобов`язується не вчиняти жодних дій щодо відчуження зазначеного автомобіля до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Просить частково скасувати в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 05.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 9 жовтня 2020 року арешт на майно в частині заборони користування автомобілем марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Власник майна ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просять клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 9 жовтня 2020 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 5 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, а саме: на автомобіль «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року в справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.

Згідно п.20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

А відповідно до п.32 вищезазначеного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Оскільки автомобіль марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, сірого кольору, перебуває на тимчасовому зберіганні на спеціальному майданчику під відкритим небом, у його власника є можливість зберігати автомобіль по місцю свого проживання, в кримінальному провадженні вже проведені необхідні експертизи, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та скасувати в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 05.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 9 жовтня 2020 року арешт на майно в частині заборони користування автомобілем марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , передавши на зберігання автомобіль марки ««Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна,- задовольнити.

Скасувати в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 05.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 9 жовтня 2020 року арешт на майно в частині заборони користування автомобілем марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Передати на зберігання автомобіль марки ««Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .
Повний текст ухвали складено та оголошено 12 травня 2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1