20.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/1168/19
Провадження №1кп/205/40/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, раніше неодноразово засудженого: 23.05.2018 року вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська за ст.309 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн.; 31.05.2018 року вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська за ст.15 ч.2-185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; 06.09.2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15-ч.1 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі; 11.04.2019 року вироком АНД районного суду м.Дніпропетровська за ч.1 ст.249 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 13.06.2019 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 08.07.2019 року вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 12.08.2019 року вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.185 ч.2, 309 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ст.15 ч.2-185 ч.1 КК України та вчиняючи злочин повторно, 15 листопада 2018 року, більш точний час не встановлено, перебував біля буд. АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрав металеву кришку каналізаційного колодязя, вартістю 550 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 22 листопада 2018 року, більш точний час не встановлено, перебував біля буд. АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрав металеву кришку каналізаційного колодязя, вартістю 550 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 22 листопада 2018 року, більш точний час не встановлено, перебував біля буд. АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрав металеву кришку каналізаційного колодязя, вартістю 500 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка протягом року була засуджена за ст.309 КК України, 02 січня 2019 року, близько 14 години 45 хвилин, знаходився на зупинці громадського транспорту «Кріпосна», яка розташована по вул.Набережна Заводська, в м.Дніпро, де знайшов на грунті медичний шприц з рідиною коричневого кольору. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_4 , підняв та поклав до лівої зовнішньої кишені куртки, таким чином незаконно придбав шприц з наркотичним засобом «опій ацетильований», який став незаконно зберігати при собі. В той же день, близько 15 години 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд.29 по вул.Павла Бута, м.Дніпро, був зупинений працівниками поліції, які в період часу з 15 години 30 хвилин до 16 години, в присутності двох понятих, вилучили з лівої зовнішньої кишені одягненої на ньому куртки медичний шприц, об`ємом 2,0 мл., з рідиною коричневого кольору, масою 1,4316 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», обіг якого заборонений, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0126 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 23 січня 2019 року, більш точний час не встановлено, перебував біля буд. АДРЕСА_5 , де у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрав металеву кришку каналізаційного колодязя, вартістю 550 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, в період часу з 07 листопада 2018 року до 23 січня 2019 року, вчинив 5 крадіжок металевих кришок каналізаційних колодязів, які належать КП «Дніпроводоканал», вартістю від 315 від 550 грн. Крім того, 02 січня 2019 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Кріпосна» по вул.Набережні Заводська, він знайшов на землі та підібрав медичний шприц з наркотичним засобом «опій ацетильований», масою 1,4316 г., який поклав до лівої кишені куртки, після чого в той же день, близько 15 години 15 хвилин, біля буд.29 по вул.Павла Бута, був затриманий працівниками поліції, які в присутності понятих вилучили зазначений наркотичний засіб.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілих та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується задовільно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року був засуджений за ч.1 ст.263 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі та до ухвалення вироку вчинив інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначене на підставі ч.1 ст.70 КК України покарання покаранням, призначеним за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 858 грн. та 250 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, 309 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

-за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання покаранням у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 20 березня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень, призначене вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2018 року виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

- судової товарознавчої експертизи №736 від 27 лютого 2019 року в розмірі 250 гривень;

- судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/185 від 22 січня 2019 року у розмірі 858 гривень;

Речові докази по справі: рідину світло-коричневого кольору масою 1,4316 г., яка містить наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого становить 0,0126 г., яка зберігається в камері схову ВП №3 ДРУП (Новокодацького ВП ДВП) ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1