Справа № 545/2183/21
Провадження № 1-в/545/341/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника адміністрації: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з повною загальною середньою освітою, уродженця с. Михайлівка Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, до засудження не працював, раніше судимого, засудженого 05.08.2020 року Подільським райсудом м. Києва за ст.15 ч.3,185 ч.2,71,72 КК України до 1 року 6 місяців 25 днів позбавлення волі, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Представник державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» вважав, що клопотання засудженого підлягає задоволенню.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки засуджений не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали заяви та особової справи, врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що заява засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Як встановлено судом ОСОБА_5 засуджений 05.08.2020 року Подільським райсудом м. Києва за ст.15 ч.3,185 ч.2,71,72 КК України до 1 року 6 місяців 25 днів позбавлення волі.
Початок строку покарання 15.07.2020 року, кінець строку покарання 09.02.2022 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.07.2020 року.

Під час тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, вимоги встановленого порядку відбування покарання не порушував, стягнення не накладались.

У державну установу «Божковська виправна колонія (№16)» прибув 21.10.2020 року.

Був працевлаштований різноробочим виробничої зони установи, до праці відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

За час відбування покарання не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, стягнень не мав, мав 2 заохочення, які датуються 26.02.2021 роком та 31.05.2021 роком.

На даний час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Виконавчі листи на адресу не надходили.

Рішенням комісії державної установи «Божковська виправна колонія (№16) від 30.04.2021 року відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, протягом строку відбуття покарання до засудженого застосовано лише два заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці засуджений довів своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженого до праці.

Вказаний висновок суду ґрунтується також і на матеріалах особової справи, зокрема, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.07.2020 року, неодноразово судимий.

З огляду на зазначене, клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1