Справа № 450/872/21 Провадження № 1-кс/450/123/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування заходу забезпечення кримінального провадження

15 березня 2021 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у м. Пустомити клопотання дізнавача СД відділу поліції № 6 Львівського РУП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 11.03.2021 року про арешт майна, в межах кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України, внесене до ЄРДР за № 0000101 від 10.03.2021 року,
встановив:
суб`єкт звернення просить суд накласти арешт на автомобіль марки АUDІ 80 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з ключем запалення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки АUDІ 80 серії та номеру НОМЕР_3 виданий Центр 6844 на прізвище та ім`я ОСОБА_5 .
Дізнавач СД ВП № 6 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить розгляд клопотання про проведення обшуку проводити у його відсутності.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, судом встановлено:
з клопотання слідує, що 10.03.2021 року в ВП №6 ЛРУП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №3 УПП, про те, що 10.03.2021 о 13:00 год. в ході патрулювання території, за адресою: Львівська обл., Львівський р-н., с. Зимна Вода, вул. П. Тичина, зупинено автомобіль марки Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , де під час перевірки документів в гр. ОСОБА_6 , було виявлено не співпадіння VIN коду зазначеного в свідоцтві про реєстрацію з VIN кодом наявним на кузові автомобіля, а також не співпадіння об`єму двигуна з об`ємом зазначеним в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що свідчить про ознаки підробки реєстраційного документу. Виїздом слідчо-оперативної групи ВП №6 Львівського РУП ГУНП у Львівській області за адресою: Львівська область Львівський район, с. Зимна Вода, дізнавачем СД під час огляду місця події було вилучено:
-автомобіль марки АШІ 80 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з ключем запалення.
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки АUDІ 80 серії та номеру НОМЕР_3 виданий Центр 6844 на прізвище та ім`я ОСОБА_5 .
10.03.2021 вищевказані речі, було вилучено під час огляду місця події дізнавачем СД ВП №6 Львівського РУП ГУНП у Львівській, оглянуто та винесено постанову про визнання речовим доказом.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
П.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Крім того, визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, вказав, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Жодними доказами, що вказаний транспортний засіб був об`єктом кримінального правопорушення не доведено, оскільки згідно диспозиції статті 358 КК України, предметом злочину є посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інші офіційні печатки, штампи чи бланки, а також не має підстав вважати, що документи містять ознаки підробки.
Встановлено, що дізнавач звернувся з клопотанням про арешт майна у строк встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення відчуження вказаного вище майна клопотання слідчого слід задоволити в частині арешту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки АUDІ 80 серії та номеру НОМЕР_3 виданий Центр 6844 на прізвище та ім`я ОСОБА_5 .
Автомобіль марки АUDІ 80 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з ключем запалення арешту не підлягає, оскільки не є предметом злочину, не містить ознак речового доказу, кримінальне провадження розпочате за фактом підробки офіційного документу.
Керуючись ст. 371 372 КПК України,
постановив:
клопотання дізнавача, задоволити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки АUDІ 80 серії та номеру НОМЕР_3 виданий Центр 6844 на прізвище та ім`я ОСОБА_5 .
У накладені арешту на автомобіль марки АUDІ 80 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з ключем запалення, -відмовити.
Строк дії ухвали -2 місяця з дня постановлення та не довше закінчення досудового розслідування:
винесення постанови про закриття кримінального провадження;
при зверненні до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності до набрання остаточним рішенням суду законної сили;
при зверненні до суду з обвинувальним актом - до набрання остаточним рішенням суду законної сили.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 3 ст. 374 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_1