Справа № 504/1649/21
Номер провадження 1-кс/504/505/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000381 від 20.05.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000381 від 20.05.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Оглянувши клопотання про арешт майна та додані до нього документи, оцінивши на предмет відповідності його вимогам КПК України, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно п.4 та п.5 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

У відповідності до ч.3, ч.5 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Разом з тим, відповідно до положень частини сьомої статті 237 КПК України, яка регламентує проведення огляду місцевості, приміщення, речей та документів у кримінальному провадженні, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно пункту 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125, до вилучених з обігу належать предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.

Окрім того, подане клопотання оформлене не належним чином, оскільки в ньому відсутні підписи як слідчого так і прокурора.

У відповідності до вимог п. 9.26.1 та п. 9.26.4 Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 року № 27 за потреби в оцінці доцільності документа, його обґрунтованості та встановленні відповідності чинному законодавству здійснюється погодження проекту документа. Погодження може здійснюватися як у межах органу прокуратури (зі структурними підрозділами, керівниками) внутрішнє, так і поза межами (із заінтересованими органами, установами) зовнішнє. Зовнішнє погодження проектів документів оформляється відповідним грифом. Гриф погодження розміщується нижче за підпис на лицьовому боці останнього аркуша проекту документа і містить слово «ПОГОДЖЕНО» («СХВАЛЕНО») для керівників прокуратури та слово «ЗГОДЕН» для керівників структурних підрозділів, найменування посади особи, з якою погоджується проект документа (включаючи найменування органу прокуратури), особистий підпис, ініціал імені, прізвище та дату погодження.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, надавши для цього строк - 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

При повторному зверненні з клопотанням про арешт майна прокурору необхідно усунути вказані недоліки, конкретизувати підстави і мету арешту майна відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, навести відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, додати оригінали або належним чином засвідчені копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вказати особу, яка є власником (користувачем) майна.

Керуючись ст. ст.170-173, 132 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000381 від 20.05.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк у сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Копію ухвали для відома направити начальнику ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1