Дата документу 06.05.2021 Справа № 201/9212/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №201/9212/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/386/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року, якою повернуто його скаргу на дії та бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0000266,

за участю ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням Дніпровського апеляційного суду.

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року, якою повернуто його скаргу на дії та бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0000266.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати певних уповноважених осіб скасувати запобіжний захід у вигляді застави та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дана ухвала слідчого судді ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою, з ознаками неправосудності через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Також ОСОБА_6 зазначає, що він звернувся з вказаною заявою (клопотанням) до прокуратури Дніпропетровської області 02 серпня 2019 року, з відповідною скаргою до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська суду 12 серпня 2019 року, тобто в той період, коли ще відбувалось ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000266. Обвинувальний акт було складено прокуратурою 08 серпня 2019 року, а направлено його до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області та отримано судом взагалі тільки 22 серпня 2019 року. В цьому випадку слідчий суддя ОСОБА_1 передчасно повернула його скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, не перевіривши, чи були здійсненні процесуальні дії, відповідно до вимог КПК України, та у який строк.
Слідчий суддя ОСОБА_1 винесла ухвалу, яка датована 30 листопада 2020 року, про повернення скарги, але ще 14 квітня 2020 року, потім 23 квітня 2020 року по цій скарзі вже відбувалися судові засідання, тобто по факту суддею вже було відкрито судове провадження, про що є відповідні судові довідки, а тому, грубо порушено ч.2 ст.307 КПК України, якою не передбачено повернення скарги скаржникові.
Слідчий суддя взагалі не дослідила і не дала правову оцінку бездіяльності прокурорів та слідчих прокуратури Дніпропетровської області.
Крім того, судом грубо порушено вимоги ч.3 ст.304 КПК України, якою передбачено, що копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами скаржникові, але ці матеріали й досі ним не отримані.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає.
Так, згідно з матеріалами провадження, 12 серпня 2019 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на дії та бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0000266.
Повертаючи вказану скаргу, слідчий суддя вказав на те, що оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000266 перебуває на розгляді у Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області, та вказане кримінальне провадження на даний час не перебуває на стадії досудового розслідування, а тому і скарга має бути подана до Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області задля не порушення загальних засад кримінального провадження.
З висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.
З матеріалів провадження убачається, що вищевказана скарга подана у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Нормами КПК України не врегульовано питання, як має діяти слідчий суддя у випадку, якщо на час розгляду скарги (яка подана з дотриманням вимог закону), досудове розслідування вже завершене.
В свою чергу, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Пунктами 1,14, 17 частини першої вказаної статті закріплено такі засади кримінального провадження, як верховенство права, право доступу до правосуддя та право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до вимог ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
На думку колегії суддів, слідчим суддею вказаних вимог закону не в повній мірі враховано, а рішення слідчого судді про повернення скарги не узгоджується з загальними засадами кримінального провадження, закріпленими у ст.7 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Окрім того, відповідно до положень п.2 ч.2 ст.304 КПК України, на яку послався слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, передбачено, що скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, що даного випадку не стосується.
На підставі викладеного, вказана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою у розумінні положень ст.370 КПК України, а тому - підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду за скаргою у суді першої інстанції, оскільки розгляд вищевказаної скарги, відповідно до положень ч.1 ст.306 КПК України, відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на дії та бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0000266, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4