Справа № 525/793/21
Провадження № 1-кс/525/68/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2021 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:
Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 07.07.2021 до ч/ч відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що в ході відпрацювання території обслуговування було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , наркотичну речовину коноплю.

По даному факту 08.07.2021 відкрито кримінальне провадження №0000168, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

15.07.2021 в ході проведення обшуку на підставі ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 №525/793/21 від 14.07.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на присадибній ділянці було виявлено та вилучено рослини зеленого кольору зовні схожі на рослини маку у кількості 860 шт., які були належним чином упаковані.

15.07.2021 за постановою начальника сектору дізнання відділення поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 860 (вісімсот шістдесят) рослин зеленого кольору зовні схожих на рослини маку визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000168 від 08.07.2021.

Відповідно до постанови від 15.07.2021 про визнання речовим доказом начальника сектору дізнання відділення поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 встановлено, що вилучені 860 (вісімсот шістдесят) рослин зеленого кольору зовні схожих на рослини маку, після огляду упаковані у три полімерних пакети та поміщені для зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області. Вищевказані 860 (вісімсот шістдесят) рослин зеленого кольору зовні схожих на рослини маку є тимчасово вилученим майном та предметом вчинення даного кримінального проступку.

Посилаючись на вищевказані обставини, керуючись вимогами ст. 170 КПК України, уповноважений прокурор звернувся до суду з клопотанням у якому просив накласти арешт на 860 (вісімсот шістдесят) рослин зеленого кольору зовні схожих на рослини маку вилучених 15.07.2021 при проведенні обшуку на підставі ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 №525/793/21 від 14.07.2021, за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання та використання, які будуть зберігатися у камері зберігання речових доказів відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка Полтавської області до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У судовому засіданні уповноважений прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучені в ході огляду місця події 860 рослин зеленого кольору зовні схожих на рослини маку.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу з ЄРДР, 07.07.2021 до ч/ч відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що в ході відпрацювання території обслуговування було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , наркотичну речовину коноплю. По даному факту 08.07.2021 відкрито кримінальне провадження №0000168, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України (а.с.3).

Ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.07.2021 було надано дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку та господарських будівлях домоволодіння АДРЕСА_1 , де без реєстрації проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_8 , для відшукання та вилучення наркотичного засобу канабісу.

15.07.2021 в ході проведення обшуку на підставі ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.07.2021 (а.с.10-11) за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на присадибній ділянці будинковолодіння АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено рослини зеленого кольору зовні схожі на рослини маку у кількості 860 шт., які були вилучені та належним чином упаковані (а.с.12-14), які в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000168 (а.с.15).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно зі ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що дане правопорушення підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, із матеріалів наданого слідчому судді клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України не вносилися.

З ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.07.2021 встановлено, що дізнавачу надавався дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку та господарських спорудах з метою виявлення та вилучення наркотичної речовини - канабісу, фактично було проведено обшук присадибної земельної ділянки, де виявлено та вилучено ростучі рослини, зовні схожі на рослини маку.

Відповідно до положень ст. 13 КПК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

У матеріалах клопотання про накладення арешту на майно відсутні відомості про підставу на проведення обшуку на території присадибної земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично було проведено обшук, виявлено та вилучено рослини, які зовні схожі на рослини маку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 173 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 170 - 173, 175, 309, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, слідчому, власнику майна. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали, надіслати їм копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1