Справа № 562/1497/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2021 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шебутинці, Сокирянського району Чернівецької області, не працюючої, з неповною вищою освітою, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.89 КК України не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 17.09.2020 року, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи на законних підставах в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що її дії не будуть помічені іншими особами, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрала з полиці дерев"яної шафи грошові кошти в сумі 2000 гривень, які належать потрепілому ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , надала письмову заяву, відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачена ОСОБА_3 вказала також, що не заперечує проти застосування відносно неї покарання у виді обмеження волі строком один рік та звільнення від відбування покарання з випробувальним строком відповідно до ст.75 К України.

Потерпілим ОСОБА_4 надано заяву, в якій він погодився з розглядом обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та зазначив, що він ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд бере до уваги тяжкість, ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його; дані про особу винної, яка в силу вимог ст.89 КК України не судима, а також те, що обвинувачена за місцем проживання характеризується посередньо, і приходить до висновку, про призначення покарання у межах передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік та звільнення від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік відповідно до ст.75 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченої.

Обставин, передбачених ч.3 ст.56 КК України, що унеможливлювали б призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у видіобмеження волі та звільнення від відбування покарання з випробувальним строком відповідно до ст.75 КК України, не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст.12, 185 КК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Документи кримінального провадження № 0000119 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Здолбунівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя