БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/348/21
Провадження № 1-кп/730/36/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000129 від 25.03.2021р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 23.01.2019р. за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, яке скасовано ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29.09.2020р.; вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02.02.2021р. за ч.1 ст.309, ст.71, 72 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі; вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.03.2021р. за ч.1 ст.263, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, -

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у березні 2020 року, перебуваючи на смітнику неподалік м. Борзна Чернігівської області, знайшов, таким чином, незаконно придбав предмети, що візуально схожі на: корпус гранати РГД-5, який є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, споряджений бризантною вибуховою речовиною - тротилом масою 110-115г; підривач УЗГРМ-2, який являється підривником ручних гранат типу УЗГРМ-2, запал якого споряджений ініціюючими вибуховими речовинами ТНРС та азидом свинцю масою 0,1-0,2г й високобризантною вибуховою речовиною ТЕНом або гексогеном масою 1г; вказані корпус ручної гранати РГД-5 з підривником ручних гранат УЗРГМ-2 у конструктивному поєднанні складають наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відносяться до категорії боєприпасів і є придатною до вибуху. Даний вибуховий пристрій ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу переніс до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав та носив при собі 25 березня 2021 року, коли він був вилучений працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_5 , протягом року після засудження вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02.02.2021р. за ч.1 ст.309 КК України, у невстановлений час, перебуваючи на території урочища «Зарой», що в м. Борзна Чернігівської області, зірвав, таким чином незаконно придбав, дикорослі рослини коноплі, які переніс до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де незаконно шляхом висушування та подрібнення руками виготовив суху подрібнену речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабісом, маса якого становить 8,292г; вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_5 незаконно без мети збуту зберігав при собі до 25.03.2021р., коли він був вилучений працівниками поліції.

ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що в березні 2020 року він перебував на сміттєзвалищі біля м. Борзна, де в одній із викинутих сумок знайшов гранату РГД-5 із підривником, яку задля цікавості приніс додому, поклав у шафі та в подальшому про неї забув, мети збуту не мав. Після засудження його Бахмацьким районним судом до позбавлення волі 25 березня 2021 року він вирішив прибратись у своїй кімнаті та виявив зазначену гранату, яку поклав до кишені куртки; потім він пішов на територію, що розташована біля місцевого ринку та кладовища, щоб покурити коноплю, рослини якої в кінці осені 2020 року зірвав в урочищі «Зарой», приніс додому, де висушив, подрібнив руками та періодично вживав шляхом куріння через «бульбулятор». На території ринку його зустріли працівники поліції, від яких він намагався втекти та викинути гранату, але його спіймали та вилучили гранату й коноплю. Ніяких претензій з цього приводу до органу поліції він не має, вважає їх дії законними. Розкаюється в скоєному.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу, стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Заслухавши обвинуваченого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойового припасу (вибухового пристрою) без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України; своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу протягом року після засудження за частиною першою цієї статті, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України. За сукупністю ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких (ч.2 ст.309 КК України) та тяжких (ч.1 ст.263 КК України) злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, є особою працездатного віку, але не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та є особою, яка має судимість.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, особу винного та його ставлення до скоєних ним діянь, майновий стан, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ч.1 ст.70 КК України) у виді позбавлення волі.

Крім того, оскільки нові кримінальні правопорушення були триваючі та припинені, тобто стали закінченими 25 березня 2021 року, коли правоохоронцями в обвинуваченого вилучено предмети злочинів, а відтак - скоєні ОСОБА_5 після постановлення вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року, яким йому призначене покарання у виді позбавлення волі й до відбуття якого засуджений ще не приступив, то суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за правилами ст.71, 72 КК України у виді реального позбавлення волі, що узгоджується з положеннями п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» та правовими позиціями, викладеними Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 01 червня 2020 року в справі №766/39/17. В зв`язку з цим, посилання прокурора на необхідність застосування в даному випадку положень ч.4 ст.70 КК України є безпідставним.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Зважаючи на особу обвинуваченого, його репутацію, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, призначення реального покарання у виді позбавлення волі суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст.124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути 1961,40 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71, 72 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року й визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання з 25 березня 2021 року.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 25 березня 2021 року по 18 травня 2021 року з розрахунку день за день.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1961,40 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області: спецпакет №2482815 з вмістом у ньому уламків корпусу гранати РГД-5 та підривника УЗРГМ-2, спецпакет №54612334 з вмістом у ньому 8,292г каннабісу знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1