Справа № 405/3595/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0004518, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 ч. 2 ст. 190 КК України , клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимого ,-

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 190 ч.2 ст. 190 КК України а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
Так, 22.07.2020 року, близько 11:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїздили в мікрорайон «Балашівка»,

м. Кропивницького на своєму автомобілі марки «Заз-ланос» р.н. НОМЕР_1 метою встановлення осіб похилого віку, котрим легко увійти в довіру та заволодіти належним їм майном. В ході переміщення по АДРЕСА_3 , останні помітили домоволодіння АДРЕСА_4 в якому проживала потерпіла ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисних мотивів, з метою особистого самозбагачення злочинним шляхом, за попередньою змовою ОСОБА_7 з ОСОБА_8 зайшли до вищевказаного подвір`я потерпілої ОСОБА_9 під приводом перевірки електролічильників.

Згодом під час розмови, увійшовши в довіру до потерпілої

ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , стали представлятись працівниками банківської установи та говорити недостовірні відомості щодо заміни старих грошових коштів на нові. Не усвідомлюючи злочинний намір останніх, потерпіла ОСОБА_9 , будучи цілком впевнена в правдивості слів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та те, що останні є працівниками банку, дістала із схованки грошові кошти в сумі 7200 Євро,які відповідно до довідки Національного банку України від 16.12.2020 року, складали на момент вчинення злочину 228 024 грн., 200 доларів США, які відповідно до довідки Національного банку України від 16.12.2020 року, складали на момент вчинення злочину 5 532 грн. та 51 000 грн.та за вказівкою поклала до конверту.

В подальшому відволікши увагу потерпілої ОСОБА_9 ,

ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , підмінили паперовий конверт із грошовими коштами потерпілої на інший заздалегідь підготовлений паперовий конверт, з місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки «Заз-ланос» р.н. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 ,зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим своїми протиправними діями спричинилипотерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 284 556 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство),вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах,тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 3 ст. 190 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2020 року, близько 09:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїздили в мікрорайон «Балашівка», м. Кропивницького на своєму автомобілі марки «Заз-ланос»

р.н. НОМЕР_1 метою встановлення осіб похилого віку, котрим легко увійти в довіру та заволодіти належним їм майном. В ході переміщення по АДРЕСА_3 , останні помітили потерпілого ОСОБА_10 , котрому представились працівниками обленерго, які здійснюють перевірку електролічильників. Не усвідомлюючи злочинного наміру жінок, потерпілий ОСОБА_10 , на прохання, запросив до свого будинку з метою перевірки вказаного електролічильника.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисних мотивів, з метою особистого самозбагачення злочинним шляхом, за попередньою змовою ОСОБА_7 з ОСОБА_8 зайшли до подвір`я потерпілого ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Згодом, під час розмови, увійшовши в довіру до потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , стали представлятись працівниками банківської установи та говорити недостовірні відомості щодо заміни старих грошових коштів на нові. Не усвідомлюючи злочинного наміру останніх, потерпілий ОСОБА_10 , будучи цілком впевненим в правдивості слів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та те, що останні є працівниками банку, дістав із схованки грошові кошти в сумі 1600 доларів США, які відповідно до довідки Національного банку України від 05.01.2021 року, складали на момент вчинення злочину 45 376 грн. та 9600 грн.та за вказівкою поклав до конверту.

В подальшому відволікши увагу потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , підмінили паперовий конверт із грошовими коштами потерпілого на інший заздалегідь підготовлений паперовий конверт, з місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки «Заз-ланос»

р.н. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим своїми протиправними діями спричинилипотерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 54 976 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство),вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене
ч. 2 ст. 190 КК України.
20.05.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 ч.2 ст. 190 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу. При цьому зазначив, що достатнім запобіжним заходом, який забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного може бути домашній арешт або застава.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
20.05.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190 ч.2 ст. 190 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до оголошеної підозри, підтверджується протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопрушення; протоколами ОМП; протоколами допиту потерпілих; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом тимчасоовго доступу до речей і документів; протоколами огляду предмету (відеозапису); протоколами обшуків; повідомленням про підозру, іншими матеріалами.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_5 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 20.07.2021 року, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати будинок АДРЕСА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 а на строк до 20.07.2021 року наступні обов`язки:
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження як безпосередньо так і через третіх осіб за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали - 20.07.2021 року.
Ухвалу передати до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_12