ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/153/20 Номер провадження 11-кп/814/593/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Просяниківка Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, громадянина України, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.05.2021 року включно.

Згідно з ухвалою суду та клопотанням у провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що вони 08.11.2019 року близько 20 год., знаходячись на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ході конфлікту з ОСОБА_11 нанесли останньому не менше шести ударів руками та ногами в область голови та обличчя, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що оскільки покарання за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 передбачає позбавлення волі до трьох років, та враховуючи, що він тривалий час не з`являвся до суду на розгляд справи, має реальну можливість незаконно вплинути на свідків та потерпілого, суд вважає за потрібне обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулася захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .
Просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Вказує на недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу.
Зазначає, що прокурор, який подав клопотання до суду, не надав підтвердження своїх повноважень у кримінальному провадженні з урахуванням припинення функціонування місцевих прокуратур та початку роботи окружних прокуратур.
Звертає увагу, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, сім`ю, роботу, вчинив нетяжкий злочин, визнав вину, та мав би можливість відшкодувати збитки потерпілому, перебуваючи на волі.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу з підстав у них наведених, заперечення прокурора проти їх задоволення, вивчивши матеріали п ровадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, доведених прокурором в судовому засіданні, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , та дійшов висновку про доцільність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання, у тому числі, у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, тривалий час не з`являвся до суду для розгляду справи, у зв`язку з чим щодо ОСОБА_8 неодноразово застосовувався привід, тому існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, а також вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, враховуючи обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, існує ризик того, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого, анкетні дані та адреса проживання якого йому відомі.
Отже, доводи захисника, наведені в апеляційній скарзі, щодо недоведеності існування ризиків, є безпідставними.
Доводи захисника про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, сім`ї і роботи, щирого каяття та можливості відшкодувати збитки потерпілому не є такими обставинами, які б були здатні відвернути існуючі ризики, отже не слугують підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Неспроможним є і твердження апелянта про відсутність підтвердження повноважень прокурора у даному кримінальними провадженні, оскільки прокурором ОСОБА_6 надано відповідні документи та долучено їх до матеріалів кримінального провадження №0000840.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, особистого зобов`язання або домашнього арешту, на якому наполягає захисник, є неможливим, оскільки він передбачає перебування ОСОБА_8 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4