Провадження № 1-кс/947/6283/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000186 від 17.03.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Андрушівка, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді завідувача відділенням кардіохірургії РЦКХ, та лікаря хірурга серцево судинного, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п. п. 1.1. -1.8. положення про кардіохірургічне відділення Регіонального центру кардіохірургії Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради, затвердженого Генеральним директором КНП «ООКЛ» ООР» ОСОБА_8 від 13.11.2020 року, кардіохірургічне відділення є структурним підрозділом КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР» (далі-КНП «ООКЛ» ООР»), що здійснює весь технологічний комплекс спеціалізованої діагностичної та хірургічної допомоги хворим з гострою та плановою серцево судинною патологією з подальшим цілодобовим наглядом за ними. Положення про кардіохірургічне відділення складено у відповідності зі штатним розкладом КНП «ООКЛ» ООР».
Кардіохірургічне відділення створено наказом галузевого управління № 231 від 29.05.2007 «Про відкриття Регіонального центру кардіохірургії в Комунальній установі «Одеська обласна клінічна лікарня» та наказом головного лікаря КУ «ООКЛ» № 84 від 29.05.2007 «Про організацію кардіохірургічної допомоги на етапі облклінлікарні».
Кардіохірургічне відділення у своїй діяльності керується чинним законодавством України, нормативно правовими актами МОЗ України, наказами та розпорядженнями галузевого управління та власника Лікарні, Статутом, цим Положенням, наказами і розпорядженням генерального директора Лікарні, посадовими інструкціями персоналу відділення. Діяльність кардіохірургічного відділення знаходиться у повній відповідності зі Статутом КНП «ООКЛ» ООР».
Безпосереднє керівництво діяльністю персоналу кардіохірургічного відділення здійснюється завідувачем, який несе повну відповідальність за організацію якісного медичного обслуговування та хірургічної допомоги хворим у відділенні, призначається на посаду та звільняється з посади генеральним директором Лікарні.
У своїй діяльності кардіохірургічне відділення, як структурний підрозділ КНП «ООКЛ» ООР», підпорядковується генеральному директору і медичному директору з хірургічної допомоги.
Забезпечення кардіохірургічного відділення медичним обладнанням та матеріалами, м`яким інвентарем та технічними засобами здійснюється згідно з затвердженим табелем оснащення, в межах кошторису.
Наказом головного лікаря Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_8 № 121-кп від 02.09.2011, ОСОБА_6 , переведено з посади керівника Регіонального центру кардіохірургії, завідувача відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії на посаду завідувача відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії, лікаря хірурга серцево судинного.
Відповідно до п.п. 1.5., 1.7., 2.13., 2.15., 2.21., 3.36. посадової інструкції завідувача відділення кардіохірургії КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР, затвердженої генеральним директором КНП «ООКЛ» ООР» ОСОБА_8 від 14.11.2019, з якою ОСОБА_6 ознайомився у день її затвердження, завідувач відділенням є посадовою особою, що здійснює керівництво діяльністю кардіохірургічного відділення через підлеглий йому вищий, середній і молодший медичний персонал відповідно до чинного законодавства України та нормативно правових актів.
Завідувач відділення у своїй роботі керується Конституцією України, чинним законодавством України, та нормативно правовими актами, що визначають діяльність закладів охорони здоров`я, Законом України «Про охорону праці», локальними нормативними актами закладу, протипожежного захисту та виробничої санітарії, Кодексом цивільного захисту України, діючим законодавством з охорони праці, посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, наказами, положеннями, інструкціями, які діють в лікарні.
Організовує лікувально профілактичну та адміністративно господарську діяльність кардіохірургічного відділення РЦКХ.
Організовує і забезпечує комплекс заходів щодо проведення інтенсивної терапії та забезпечення операцій хворим з кардіохірургічною допомогою патологією.
Вирішує питання госпіталізації і переводу хворих у інші відділення КНП «ООКЛ» ООР».
Завідувач відділенням має право видавати розпорядження та підписувати організаційно розпорядчі документи структурного підрозділу.
Таким чином, ОСОБА_6 , відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, яка займає на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих функцій.
Подальшим досудовим розслідуванням установлено, що 19.03.2021 до завідувача відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії ОСОБА_6 , у приміщенні його службового кабінету, який розташований на 4 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , звернувся ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 , з приводу лікування хвороби серця останнього.
У ході усної бесіди з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у завідувача відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії ОСОБА_6 , виник протиправний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за проведення медичної операції з лікування аорти серця.
Для реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_6 зазначив ОСОБА_10 на необхідність проведення додаткових досліджень, необхідних для встановлення точного діагнозу.
Після цього, протягом березня квітня 2021 року ОСОБА_10 зроблено усі необхідні дослідження, які йому рекомендував виконати ОСОБА_6 .
Далі, 28.04.2021 ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету завідувача відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії ОСОБА_6 , який розташований на 4 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , надав останньому результати УЗІ серця та коронаро вентрікулографію, які пройшов ОСОБА_10 .
Ознайомившись із вказаними результатами, ОСОБА_6 сказав ОСОБА_9 що у ОСОБА_10 є проблема з аортою та необхідно проводити операцію, яка буде коштувати приблизно 160000 грн. та призначив ОСОБА_10 проведення ще однієї комп`ютерної томограми.
У подальшому, 05.05.2021 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету завідувача відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії ОСОБА_6 , який розташований на 4 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , надав останньому результати проведеної комп`ютерної томограми ОСОБА_10 .
Після ознайомлення з результатами ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що хвороба підтвердилась та є необхідність у проведенні операції ОСОБА_10 , до якої обов`язково необхідно залучити іншого фахівця з Києва.
Далі, завідувач відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на одержання ним неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за вчинення ним, як завідувачем відділення кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії дій, пов`язаних із проведенням операції аорти ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 300000 грн., або еквівалент цій суми у доларах США.
У подальшому, 11.05.2021 приблизно о 12.00 год. ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, перебуваючи у приміщенні службового кабінету завідувача відділенням кардіохірургії Регіонального центру кардіохірургії ОСОБА_6 , який розташований на 4 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , передав останньому грошові кошти в сумі 11000 доларів США, що є еквівалентом сумі 300000 грн., в якості неправомірної вигоди, за проведення операції аорти ОСОБА_10 .
Після одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , відразу було викрито на місці вчинення кримінального правопорушення співробітниками УСБУ в Одеській області.
11.05.2021 року, слідчим, на підставі ухали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшук приміщень Регіонального центру кардіохірургії на базі Одеської обласної клінічної лікарні, що розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Заболотного, 26/32, в ході проведення якого виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 11000 доларів США, речі та предмети, що викривають злочинну діяльність ОСОБА_6 .
2. Обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході досудового слідства встановлено те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків та експертів, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_6 може винити інше кримінальне правопорушення, зокрема, продовжити займатися протиправною діяльністю, пов`язаною з одержанням неправомірної вигоди з використанням службового становища.
3.Позиція учасників кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В частині обґрунтування розміру застави, прокурор зазначив, що під час проведення слідчих дій було встановлено, що вказаний епізод не єдиний, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просить визначити саме такий розмір застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити, вказавши, що підозра необґрунтована, ризики відсутні, жодний ризик не доведений, розмір застави необґрунтований, ОСОБА_6 є поважною особою, працює лікарем, раніше не судимий, має на утриманні трьох дітей, дружину, яка знаходиться у декретній відпустці, постійне місце проживання, позитивно характеризується.

Захисник підозрюваного адвоката ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що підозра необґрунтована, ризики відсутні та не підтверджені належними доказами, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що він не має наміру ухилятися, має на утримання трьох неповнолітніх дітей та літніх хворих батьків.

4. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
5. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
12.05.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди у великому розмірі.

В підтвердження існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України сторона обвинувачення посилається на: протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24.03.2020 року, протокол за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо та відео контролю місця та особи від 05.02.2021 року, заяву ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.05.2021 року, протокол обшуку від 11.05.2021 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 11.05.2021 року, протокол за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо та відео контролю місця та особи від 21.01.2021 року, та інші матеріали клопотання в сукупності.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
Щодо доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було надано доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи є передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.
6. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо існування ризиків, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, яке поєднане з одержанням неправомірної вигоди у великому розмірі, з використанням службового становища, його суспільно-небезпечний характер, який підриває авторитет органів, які надають медичні послуги, у зв`язку з чим, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, слідчий суддя враховує, що в рамках даного кримінального провадження наявні особи свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , на показання яких сторона обвинувачення на теперішній час посилається в обґрунтування існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів.
Наведені обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, направлених на незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_6 активні дії щодо впливу на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки жоден зі свідків безпосередньо судом допитаний не був, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя, з огляду на ту обставину, що підозрюваний раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.
7. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Слідчий суддя зазначає, що інкриміноване за обставинами даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_6 кримінальне правопорушення в обов`язковому порядку вимагає від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (абзац 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).
Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_6 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
8. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_6 відповідного розміру застави.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить визначити заставу у розмірі одного мільйону гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховувано наявність грошових засобів у обвинуваченого».
Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».
При вирішенні питання щодо визначення розміру застави слідчий суддя бере до уваги фактичні обставини кримінального провадження, характеризуючи підозрюваного матеріали, серед яких наявність у підозрюваного на утриманні трьох малолітніх дітей, постійного місця реєстрації та проживання, відсутність судимості, наявність позитивної характеристики, його майновий стан, беручи до уваги встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити розмір застави у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.
9. Висновки слідчого судді.
На підставі вищевикладеного, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000186 від 17.03.2020 року задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, до 09.07.2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 12.07.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1