Справа № 336/4027/20
Пр. № 1-в/336/13/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 07.05.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 ..

В поданні зазначив, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 07.05.2019 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 1 року 6 місяців не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст.. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Копія вироку відносно ОСОБА_5 отримана та прийнята Шевченківським РВ з питань пробації до виконання 18.06.2019 р..

25.06.2019 р. засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння кримінальних та адміністративних правопорушень в період іспитового строку.

21.08.2019 р., згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, а саме: за неявку на реєстрацію 19.08.2019 р. без поважних причин, до засудженого було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

02.01.2020 р., згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, а саме: за неявку на реєстрацію 19.08.2019 р. без поважних причин, до засудженого вдруге було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

У зв`язку з порушенням правил і умов відбування покарання з випробуванням, 02.01.2020 р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було скеровано подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. Ухвалою суду від 04.03.2020 р. у задоволенні подання було відмовлено.

04.03.2020 р., у відповідності до ч. 4 ст. 166 КВК України, а саме за неявки на реєстрацію 17.02.2020 р. і 02.03.2020 р. без поважних причин до засудженого втретє було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Незважаючи на роз`яснювальну роботу, проведену з засудженим, попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у разі продовження ухилення від відбування призначеного покарання, 06.07.2020 р. ОСОБА_5 знов не з`явився на реєстрацію до відділу пробації, про причини неявки не повідомив. 15.07.2020 р. засуджений з`явився до органу пробації і надав письмове пояснення, у якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитись на реєстрацію, не встановлено. У зв`язку із чим, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, до засудженого, вдруге, було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Посилаючись на небажання засудженого стати на шлях виправлення та свідоме ігнорування виконання обов`язків, покладених на нього судом, орган з питань пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направити його в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку суду.

23.04.2021 р. в судовому засіданні представник Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підтримала подання, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що подання задоволенню не підлягає, у зв`язку з тим, що іспитовий строк за вироком суду закінчився.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила у задоволенні клопотанні відмовити, оскільки іспитовий строк за вироком суду закінчився.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав захисника.

Вивчивши подання та матеріали особової справи, з`ясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні подання Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування іспитового строку та направлення особи для відбування назначеного судом покарання відносно ОСОБА_5 слід відмовити.

Судом встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 07.05.2019 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 1 року 6 місяців не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст.. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

18.06.2019 р. вирок був прийнятий до виконання Шевченківським РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.

Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч. 3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не прибув на реєстрацію 19.08.2019 р., 16.12.2019 р., 17.02.2020 р., 02.03.2020 р. та 06.07.2020 р., однак, з`явився до органу пробації за викликом 15.07.2020 р. та надав письмові пояснення.

Невиконання обов`язку, покладеного на засудженого вироком суду, а саме неявка на реєстрацію у встановлений день не є підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням, оскільки протирічить меті призначеного покарання виправлення засудженого.

Суд, також, враховує те, що іспитовий строк за вироком суду закінчився 07.11.2020 року.

Таким чином, підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст. 476, 537, 539 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня винесення.

Суддя ОСОБА_1