Провадження №1-кп/523/885/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

03.03.2021 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000848 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2020 року, в період часу з 19 годин 20 хвилин по 20 годину 00 хвилин (більш точний час в ході проведення досудового розслідування та судового слідства встановити не надалося за можливе), перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 (на другому поверсі приміщення хостелу, навпроти кімнати 2-8), на грунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , умисно наніс не менше 6 (шести) ударів (колючо-ріжучим предметом, яким були клинок та лезо ножа) в область грудної клітки, лівого великого поперекового м`яза та кінцівок ОСОБА_7 , тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: трьох колото-різаних поранень грудної клітки (в VII міжребер`ї по правій лопатковій лінії, в X міжребер`ї зліва по пахвовій лінії, в проекції VIII ребра по лопатковій лінії), два з яких проникають в плевральну порожнину та супроводжувались крововиливом та потраплянням в неї повітря, а третє є сліпим та не проникає в плевральну порожнину; колото-різаної рани в проекції 1 поперекового хребця з пораненням лівого великого поперекового м`яза; синця області гребня лівої здухвиної кістки; наскрізної колото-різаної рани правої кисті з пересіченням сухожилок розгинача 4 пальця; різаної рани лівої кисті; садни тулуба та кінцівок.

Колото-різані поранення грудної клітки, які проникають в плевральну порожнину, згідно п.2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Колото-різана рана в проекції 1 поперекового хребця з пораненням лівого великого поперекового м яза та синець області гребня лівої здухвинної кістки не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров 'я строком понад три тижні ( більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Наскрізна колото-різана рана правої кисті з пересіченням сухожилок розгинача 4 пальця не була небезпечною для життя, а викликає тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Різана рана лівої кисті не була небезпечною для життя, а викликає розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров я.

Садна тулуба та кінцівок, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що він дійсно ранком 30.08.2020 року переїхав у кімнату до сусіда по хостелу ОСОБА_7 , при цьому останній допоміг йому перенести речі. Після переїзду він купив останньому бутилу пива, а сам пішов займатись своїми справами. Коли він повернувся, то потерпілий вже був у стані алкогольного сп`яніння, почав його ображати та принижувати. На його намагання заспокоїти потерпілого, останній не реагував та продовжував його принижувати при сусідах. Така поведінка потерпілого тривала на протязі всього дня. Ввечері, коли вони залишились на одинці, він вийшов у коридор, ОСОБА_7 вийшов за ним та замахнувся, він достав розкладний ніж та почав наносити удари потерпілому, доки останній не присів. Потім вийшов на вулицю, викинув ніж у сміттєвий бак та чекав на поліцію. Також пояснив, що робив це свідомо, розуміючи які наслідки можуть настати, але емоції його захлинули і сталося те, що сталося. Після приїзду поліції, він добровільно показав куди викинув ніж та розповів що сталося. У скоєному розкаюється, просить надати йому ще один шанс. Також пояснив, що у разі знаходження на свободі, його захисник надасть йому можливість мешкати у будинку АДРЕСА_2 , що також було підтверджено його захисником.

Потерпілий ОСОБА_7 у судові засідання не з`явився, надав суду заяву с проханням провести підготовче засідання та судове слідство без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Міру покарання залишив на розсуд суду.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:

- по ч.1 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, факт скоєння злочину особою, що раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, знаходячись у місцях позбавлення волі, правила поведінки та особистої гігієни не порушує, порушення режиму не допускав, не одружений, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних збитків.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, думку потерпілого, який матеріальних претензій не має та залишив питання, щодо міри покарання на розсуд суду, обвинуваченого та його захисника, які просили не позбавляти обвинуваченого свободи та обрати покарання із іспитовим терміном, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів визнані обвинуваченим та повинні бути стягнуті з останнього. Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Змінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з під варти у залі суду. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , на користь Держави в особі Миколаївський НДЕКЦ МВС України 980,70 (дев`ятсот вісімдесят гривень сімдесят копійок) - вартість проведеної по справі експертизи №840 у кримінальному провадженні №0000848.

Речові докази, а саме: ДВД-диск із відеозаписами відео реєстратора працівника БПОП ГУНП в Одеській області зберігати в матеріалах досудового слідства.
Змиви плям бурого кольору, простирадло та підодіяльник, розкладний ніж знищити.
Мобільні телефони марки «Samsung» імей: НОМЕР_2 та марки «Fly» імей1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 які, опечатані до номерного пакету №7042932 повернути власникам за належністю.
Матеріали кримінального провадження №0000848 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2020 року - зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: