ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1427/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001336 від 02.05.2021 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, українця, працюючого на посаді зварника сталі та каркасів АТ «Дарницький завод З.Б.К.», із середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2021 близько 02 год. 20 хв. ОСОБА_5 разом із своєю дівчиною ОСОБА_6 та знайомою ОСОБА_7 знаходились за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_6 різко погіршилось самопочуття внаслідок алкогольного сп`яніння, в результаті чого остання знепритомніла та впала на асфальт. ОСОБА_5 , намагаючись привести до тями ОСОБА_6 , став плескати долонями їй по обличчю. Дану подію побачили компанія чоловіків, які знаходились неподалік та зокрема, ОСОБА_8 зробив зауваження ОСОБА_5 про його непристойну поведінку до дівчини. В результаті чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, який переріс у штовханину та обопільну бійку.

В ході вказаного конфлікту ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, дістав зі свого рюкзака ніж господарсько-побутового призначення та тримаючи його в правій руці, наніс ним ОСОБА_8 два цілеспрямовані удари в область правої сторони тулуба та правого стегна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудей та живота справа з ушкодженням діафрагми і правої частки печінки та явищами правобічного гемопневмотораксу і гемоперитоніума; та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді колото-різаного поранення м`яких тканин правого стегна.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто скохв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 02.05.2021 р. близько 02-20 год. він разом із дівчиною ОСОБА_9 повертались із відпочинку на природі. Проходячи біля буд. АДРЕСА_4 його дівчині стало зле та вона знепритомніла. Коли він намагався привести до тями свою дівчину, до нього підійшла компанія чоловіків, серед яких був ОСОБА_8 , який зробив йому зауваження щодо непристойної поведінки. Внаслідок чого між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого він дістав ніж, який знаходився у нього в рюкзаку та яким він користувався на природі, та намагався спочатку налякати потерпілого, але в подальшому наніс ножем два удари потерпілому в область тулуба, у зв`язку з чим потерпілий отримав зазначені в обвинувальному акті тілесні ушкодження, характер та ступінь тяжкості яких обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся, попросив вибачення у потерпілого.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у негативному осуді своєї протиправної поведінки обвинуваченим, який попросив вибачення у потерпілого, а також добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Таким чином, дотримуючись принципу диспозитивності, який визначений в ст.ст. 26, 337 КПК України, відповідно до якого суд при призначенні покарання не вправі погіршувати правове становище обвинуваченого з власної ініціативи та повинен діяти в межах позиції прокурора, яка під час судових дебатів просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, а також враховуючи позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, та заявив про відсутність жодних претензій до обвинуваченого, підтвердив, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував завдану шкоду, та відмовився від цивільного позову, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжних заходів не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання- 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 / три/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати в сумі 1481 грн. / одна тисяча чотириста вісімдесят одну/ гривню 40 коп. на користь держави.

Речові докази:
рукоятку та лезо (клинок) від ножа, змиви речовини бурого кольору та штани зі слідами речовини бурого кольору, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 006653 від 28.05.2021 р. знишити;
копії медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1