В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2021 року, Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000894 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне Жидачевського району Львівської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, інваліда 3 групи, пенсіонера, одруженого, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.190, ч. 3, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на підробку документів, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням в період проходження служби в ОВС, достовірно знаючи про підстави та умови отримання такої виплати, передбачені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року, будучи звільненим з органів внутрішніх справ, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що фактично на стаціонарному лікуванні у Жидачівській центральні районні лікарні, у період проходження служби в ОВС не перебував, надав свої анкетні дані невстановленій досудовим розслідуванням особі для подальшого внесення їх до медичних виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми № 027/о виданих комунальним закладом Жидачівської районної ради Жидачівською центральною районною лікарнею, а саме: виписку № 573 від 28 січня 2011 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, в період із 18 січня 2011 року по 28 січня 2011 року; виписку № 4896 від 01 жовтня 2012 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, в період із 17 вересня 2012 року по 01 жовтня 2012 року; виписку № 3438 від 14 червня 2013 року до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, в період із 07.06.2013 по 14 червня 2013 року, в такий спосіб підробивши вищевказані медичні виписки.

Крім того, маючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, який видається установою та надає права, без належних на те законних підстав, 18 листопада 2019 року перебуваючи в приміщенні ДУ ТМО МВС України по Львівській області, за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 233, достовірно знаючи, що виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми № 027/о, № 573 від 28 січня 2011 року; № 4896 від 01 жовтня 2012 року; № 3438 від 14 червня 2013 року видані Жидачівською ЦРЛ, є завідомо підробленими, оскільки містять недостовірну інформацію про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, під час проходження служби в ОВС, в періоди: із 18 січня 2011 року по 28 січня 2011 року; із 17 вересня 2012 року по 01 жовтня 2012 року; 07 червня 2013 року по 14 червня 2013 року, усвідомлюючи, що вказані медичні документи беруться до уваги членами ВЛК при встановленні причинного зв`язку захворювання, пов`язаного із проходженням служби в ОВС, при освідуванні особи по медичних документах на час звільнення зі служби, що надає можливість отримати одноразову грошову допомогу, подав до військово-лікарської комісія ДУ ТМО МВС України по Львівській області завідомо підробленні виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми № 027/о, № 027/о, № 573 від 28 січня 2011 року; № 4896 від 01 жовтня 2012 року; № 3438 від 14 червня 2013 року видані Жидачівською ЦРЛ, на підставі яких комісією складено акт № 131 та видано постанову № 131 від 25 листопада 2019 року (на час звільнення зі служби 30 грудня 2013 року), у відповідності до якої захворювання: гіпертонічна хвороба 2 стадія, ІХС.СШст. ХНМК2ст. з переважним ураженням судин ВББ, з ознаками внутрішньо-черепної гіпертензії, ангіоцеребральними кризами, вестибулоатактичним синдромом з порушенням статики і координації, цефалічним, астеноневротичним синдромами та помірним порушенням функції. Хронічний холоцестит в ст. ремісії. Хронічний панкреатит в ст. ремісії. Хронічний пієлонефрит справа без порушення функції. Ожиріння 2 ст. Захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Окрім цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, який видається установою та надає права, без належних на те законних підстав, 22 січня 2020 року перебуваючи в приміщенні КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи", за адресою: м. Львів, вул. Руська, 20, достовірно знаючи, що постанова військово - лікарської комісії МВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області № 131 від 25 листопада 2019 року (на час звільнення зі служби 30 грудня 2013 року), є завідомо підроблена та складена на підставі завідомо підроблених виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми № 027/о, № 573 від 28 січня 2011 року; № 4896 від 01 жовтня 2012 року; № 3438 від 14 червня 2013 року видані Жидачівською ЦРЛ, оскільки містять недостовірну інформацію про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, під час проходження служби в ОВС, в періоди: із 18 січня 2011 року по 28 січня 2011 року; із 17 вересня 2012 року по 01 жовтня 2012 року; 07 червня 2013 року по 14 червня 2013 року, усвідомлюючи, що вказаний медичний документ береться до уваги медико-соціальної експертної комісії, при встановленні групи інвалідності пов`язаної з проходженням служби в ОВС та встановлення відсотку втрати працездатності, отриманих в результаті захворювання пов`язаного із проходженням служби в ОВС, подав до КЗ ЛОР «Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи» Обласної МСЕК № 1 направлення на медико-соціальну експертну комісію; завідомо підроблену постанову МВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області № 131 від 25 листопада 2019 року (на час звільнення зі служби 30 грудня 2013 року), що засвідчує наявність захворювання, а саме: гіпертонічна хвороба 2 стадія, ІХС.СНІст. ХНМК2ст. з переважним ураженням судин ВББ, з ознаками внутрішньо-черепної гіпертензії, ангіоцеребральними кризами, вестибулоатактичним синдромом з порушенням статики і координації, цефалічним, астеноневротичним синдромами та помірним порушенням функції. Хронічний холоцестит в ст. ремісії. Хронічний панкреатит в ст. ремісії. Хронічний пієлонефрит справа без порушення функції. Ожиріння 2 ст. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та інші медичні документи.

На підставі поданих ОСОБА_4 медичних документів, а саме завідомо підробленої постанови МВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області № 131 від 25 листопада 2019 року (на час звільнення зі служби 30 грудня 2013 року), що видана на підставі завідомо підроблених виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, форми № 027/о, № 573 від 28 січня 2011 року; № 4896 від 01 жовтня 2012 року; № 3438 від 14 червня 2013 року видані Жидачівською ЦРЛ, медико-соціальною експертною комісією КЗ ЛОР «Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи» Обласної МСЕК № 1 складено Акт огляду ОСОБА_4 № 353 та видано довідку форми № 157-1/0 серії 12 AAA № 011382 відповідно до якої особі надано 3 групу інвалідності пов`язану з проходженням служби в ОВС" та довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках форми № 158/0 від серії 12ААБ № 333509.

Крім того, маючи умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами одноразової допомоги внаслідок захворювання отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ, будучи звільненим у відставку за віком, з посади міліціонера ізолятора тимчасового тримання і взятих під варту осіб Жидачівського районного відділу ГУМВСУ у Львівській області, у відповідності до наказу ГУМВС у Львівській області від 27 грудня 2013 року, № 512 о/с, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи, про підстави та умови отримання одноразової грошової допомоги, передбачені Порядком, 28 травня 2020 року, перебуваючи в приміщенні Головного управління Національної поліції у Львівській області, за адресою: м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, звернувся із письмовою заявою до ліквідаційної комісії ГУМВС про виплату одноразової грошової допомоги внаслідок отримання захворювання отриманого в період проходження служби в ОВС, до якої долучив підроблені медичні документи, отримані на підставі завідомо підроблених виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми № 027/о, №. 573 від 28 січня 2011 року; № 4896 від 01 жовтня 2012 року; № 3438 від 14 червня 2013 року, видані Жидачівською ЦРЛ, що містять недостовірну інформацію про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, під час проходження служби в ОВС, в періоди: із 18 січня 2011 року по 28 січня 2011 року; із 17 вересня 2012 року по 01 жовтня 2012 року; із 07 червня 2013 року по 14 червня 2013 року, а саме постанову МВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області № 131 від 25 листопада 2019 року (на час звільнення зі служби 30 грудня 2013 року), що засвідчує наявність у ОСОБА_4 захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС; довідку форми № 157-1/0 серії 12 AAA № 011382, відповідно до якої ОСОБА_4 встановлено 3 групу інвалідності пов`язану з проходженням служби в ОВС та довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках форми № 158/0 від серії 12ААБ № 333509,- ввівши в оману членів ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області щодо правомочності вказаних документів, чим вчинив усі дії які вважав необхідними для заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме коштами одноразової грошової допомоги, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року вчинення правопорушення, в сумі 315 300,00 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки до ст. 364 КК України є великим розміром.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив суду, що всі фактичні обставини відповідають зазначеному у обвинувальному акті. Додатково повідомив, що грошові кошти у вигляді одноразової грошової допомоги, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, на підставі вищезазначених документів він не отримав.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 доведена, а його дії слід кваліфікувати як:

-підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч. 3 ст. 358 КК України;

-використання завідомо підробленого документа, тобто за ч. 4 ст.358 КК України;

-у закінченому замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), у великому розмірі, тобто за ч.2 ст.15 - ч. 3 ст. 190 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, з яких передбачене ч. 3 ст. 190 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України - до категорії нетяжких злочинів; передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - до категорії кримінальних проступків;

-особу обвинуваченого, який на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером, має третю групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Статтею 69 ч. 1 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні. Суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання те, що ОСОБА_4 повно і беззаперечно визнав свою винуватість і висловив готовність понести справедливе покарання, що свідчить про його розкаяння; має третю групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ; раніше не притягався до кримінальної відповідальності; неотримання грошових коштів у вигляді одноразової грошової допомоги; має на утриманні непрацездатних батьків. Зазначені обставини в їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину і вказують на безпечність винної особи для суспільства, в зв`язку з чим виправлення даної особи можливе і без призначення йому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі. Суд приходить до висновку, що призначення винному навіть мінімального покарання у межах санкцій статей було б явно несправедливим.

Наведені обставини, дають суду з урахуванням особи винного, положень ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України та у санкції ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до своїх дій та інших пом`якшуючих вину обставин, суд дійшов висновку, що покарання у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України та штрафу у розмірі, що відповідає вимогам ст. 53 Кримінального кодексу України, за ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 з урахуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Також, враховуючи фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим декількох кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за різними частинами особливої частини Кримінального кодексу України, суд застосовує вимоги ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути вартість проведення почеркознавчої експертизи № 7293 від 30 листопада 2020 року в сумі 2941,92 грн.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирались.
Цивільні позови заявлені не були.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3, 4 ст. 358, ч.2 ст.15 - ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.15 - ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.;

- за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної у справі судової експертизи у сумі 2941 ( дві тисячі дев`ятсот сорок одну ) грн 92 коп.

Речові докази:

-постанову № 131 від 25 листопада 2019 року9на час звільнення ОСОБА_4 зі служби 30 грудня 2013 року) повернути МВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області;

-акт огляду ОСОБА_4 № 131 - повернути МВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області;

-акт огляду ОСОБА_4 № 353 повернути обласній МСЕК №1;

-заяву ОСОБА_4 від 28 травня 2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1