Справа № 991/4232/21
Провадження 1-кс/991/4295/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 червня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду Галабала М.В., за участю секретаря судових засідань Яроша О.М., розглянув скаргу заявниці ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1.23 червня 2021 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга заявниці ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2.Скарга обґрунтована тим, що 15 червня 2021 року ОСОБА_1 на особистому прийомі звернулася до Національного антикорупційного бюро України із повідомленням про кримінальне правопорушення. У ньому дії судді Печерського районного суду міста Києва Новака Р.В., які полягають у винесенні ним рішення від 03 березня 2016 року та ухвали від 04 грудня 2020 року у справі № 757/2830/14-ц, винесення ухвали від 17 вересня 2020 року у справі № 757/21222/16-ц, а також значні порушення процесуального та цивільного законодавства під час винесення вказаних судових рішень, вона кваліфікувала за ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та його правонаступника у судових справах № 757/2830/14-ц та 757/21222/16-ц ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», використання суддею влади чи службового становище всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 , а також спричинило тяжкі наслідки. Крім цього, дії судді Київського апеляційного суду Голуб С.А. (невирішення питання про відкриття апеляційного провадження в межах п`ятиденного строку з дня надходження апеляційної скарги, надання можливості судді Новаку Р.В. внести виправлення в ухвалу від 04 грудня 2020 року, а також наведення в ухвалі від 23 лютого 2021 року у справі № 757/2830/14-ц завідомо неправдивих відомостей) заявниця також кваліфікувала за ч. 2 ст. 364 КК України. Станом на день подання скарги до суду відомості до ЄРДР внесено не було. Вважає, що таким чином НАБ України порушило свій обов`язок щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також щодо початку досудового розслідування.

3.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23 червня 2021 року справа передана на розгляд слідчому судді Галабалі М.В.

4.Учасники судового розгляду надали такі пояснення.

4.1.Заявниця подала клопотання про розгляд скарги за її відсутності. Додатково повідомила про позитивну практику розгляду таких справ у Вищому антикорупційному суді та наголосила, що своєю заявою вона не висловлює незгоду із судовими рішеннями, так як вони вже набрали законної сили.

4.2.Національним антикорупційним бюро України явку представника не було забезпечено, однак надано пояснення. В письмових поясненнях зазначено, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а із повідомлення ОСОБА_1 не встановлено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення. Крім того, авторку проінформовано про те, що оцінка рішень та дій суддів може здійснюватися лише в межах встановленого законом процесуального контролю.

5.Оцінивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, пояснень заявника та письмових пояснень представника НАБ України, слідчий суддя приходить до таких висновків.

5.1.Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

5.2.В ході судового розгляду встановлено, що 15 червня 2021 року ОСОБА_1 на особистому прийомі звернулася до Національного антикорупційного бюро України із повідомленням про кримінальне правопорушення в якому стверджує про вчинення суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2 та суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України. Такий висновок заявниця робить з огляду на обставини розгляду судової справи щодо неї, оцінку дій суддів щодо дотримання положень Цивільного процесуального кодексу України, а також Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

5.3.Таким чином, незважаючи на те, що заявниця у своєму клопотанні стверджує, що подання заяви до НАБ України не свідчить про її незгоду із постановленими рішеннями, змістовний аналіз доводів цієї заяви дозволяє ствердити, що в ній аналізується дотримання процесуального законодавства, а це розцінюється як спроба висловити свою незгоду із прийнятими судами рішеннями, спричинити їх перегляд. Вказане дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до ст. 214 КПК України. Таке твердження узгоджується зі ст. 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканність суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

5.4.Згідно із частинами 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

5.5.У рішенні Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року по справі № 7-р/2020 вказано, що для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом. Конституційний Суд України наголошував, що «закріплення на конституційному рівні положення, відповідно до якого правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, та положення щодо незалежності суддів створює найважливішу гарантію додержання конституційних прав і свобод людини і громадянина» та «спрямоване на створення ефективного механізму виконання покладених на судову владу завдань, які полягають, насамперед, у захисті прав і свобод людини і громадянина, забезпеченні верховенства права та конституційного ладу в державі».

6.Таким чином, оцінюючи доводи скарги та матеріали, що додані до неї, можна прийти до висновку про відсутність підстав для надання можливості ініціювати початок кримінального провадження та, відповідно, необхідність відмови у задоволенні вимог його скарги.

На підставі вищенаведеного, керуючись приписами ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя постановив:

1.Скаргу заявниці ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

2.На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року).

Слідчий суддя М.В. Галабала