Дата документу 31.03.2021 Справа № 937/7523/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/7523/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/200/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за спільною апеляційною скаргою (із доповненням) ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002419, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на:

- ноутбук Macbook pro в корпусі сірого кольору, який упаковано до полімерного спец.пакету;

- утримувач сім-картки та 3 банківські картки на ім`я ОСОБА_10 ( 1 банківська картка банку Tinkoff, 2 картки НОМЕР_1 ), упаковано до полімерного спец, пакету;

- 4 мобільні телефони Apple, які упаковано до полімерного спец.пакету;

- 4 носії інформації, які упаковано до полімерного спец.пакету;

- ноутбук Асус та 2 зарядні пристрої, упаковано до полімерного спец.пакету;

- банківські картки: видані на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (видані AT КБ «ПриватБанк»), № НОМЕР_4 (видана AT «Альфа Банк»), № НОМЕР_5 (видана «Яндекс Гроші»), № НОМЕР_6 (видана «Pay Spark»); банківські картки № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 видані AT КБ «ПриватБанк»;

- пластикові картки від сім-карт: «Київстар» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; «Life» № НОМЕР_12 ; «Білайн» № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ;

- сім-картки із серійними номерами: № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 ;

- флеш-накопичувач біло-жовтого кольору «DHP» без серійного номеру;

- жорсткий диск «HGST» s/n SSJJOYMK об`ємом 1 ТВ;

- мобільні телефони: Motorola imei: НОМЕР_21 , Nokia 6300 imei: НОМЕР_22 , iPhone SE imei: НОМЕР_23 , Nokia 5152 imei: НОМЕР_24 ,

- ноутбук Asus X550L s/n E3N0CV25760512C разом із зарядним пристроєм;

- блокнот з рукописними записами, мобільний телефон, 2 носії інформації, утримувач для сім-карти;

- комп`ютерний системний блок чорного кольору із назвою «HEDY» без серійного номеру.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що вищевказане майно є знаряддям вчинення злочину.

Крім того, просив накласти арешт на грошові кошти в розмірі 12215 Євро, 734 доларів США, 6000 грн., які упаковано до полімерного спец, пакету, оскільки вони є предметом вчинення злочину, для збереження з метою відшкодування шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя задовольнив частково клопотання, зокрема наклав арешт на таке майно:

- ноутбук Macbook pro в корпусі сірого кольору, який упаковано до полімерного спец.пакету;

- утримувач сім-картки та 3 банківські картки на ім`я ОСОБА_10 ( 1 банківська картка банку Tinkoff, 2 картки НОМЕР_1 ), упаковано до полімерного спец, пакету;

- 4 мобільні телефони Apple , які упаковано до полімерного спец.пакету;

- 4 носії інформації, які упаковано до полімерного спец.пакету;

- ноутбук Асус та 2 зарядні пристрої, упаковано до полімерного спец.пакету;

- банківські картки: видані на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (видані AT КБ «ПриватБанк»), № НОМЕР_4 (видана AT «Альфа Банк»), № НОМЕР_5 (видана «Яндекс Гроші»), № НОМЕР_6 (видана «Pay Spark»); № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 (видані AT КБ «ПриватБанк»);

- пластикові картки від сім-карт: «Київстар» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; «Life» № НОМЕР_12 ; «Білайн» № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ;

- сім-картки із серійними номерами: № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 ;

- флеш-накопичувач біло-жовтого кольору «DHP» без серійного номеру;

- жорсткий диск «HGST» s/n SSJJOYMK об`ємом 1 ТВ;

- мобільні телефони: Motorola imei: НОМЕР_21 , Nokia 6300 imei: НОМЕР_22 , iPhone SE imei: НОМЕР_23 , Nokia 5152 imei: НОМЕР_24 ,

- ноутбук Asus X550L s/n E3N0CV25760512C разом із зарядним пристроєм;

- блокнот з рукописними записами, мобільний телефон, 2 носії інформації, утримувач для сім-карти;

- комп`ютерний системний блок чорного кольору із назвою «HEDY» без серійного номеру;

- грошові кошти в сумі 930 Євро, які вилучені 26 січня 2021 року під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_10 та за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації ОСОБА_10 , проведені на підставі ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року.

В іншій частині клопотання відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 та його представник адвокат ОСОБА_8 вважають ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

В обґрунтування своєї скарги зазначають, що незрозуміло чому з 26 березня 2019 року не встановлено з яких телефонних номерів зловмисниками проводилась розмова з потерпілим. Не вказано кількість та будь-які індивідуальні ознаки подарункових сертифікатів ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема номери (коди), які потерпілій передав зловмисникам. Більш того, в матеріалах долучених до клопотання відсутні будь які підтвердження придбання потерпілим подарункових сертифікатів, що дало б змогу ототожнити придбані сертифікати та сертифікати, що були продані з облікового запису, зареєстрованого з використанням мобільного телефону НОМЕР_25 , адже як вбачається із клопотання зазначений обліковий запис активний та надає послуги з продажу подарункових сертифікатів на значні суми коштів, а тому зрозуміти про які саме подарункові сертифікати йде мова у клопотанні слідчого не вбачається можливим.

Вказують, що із клопотання вбачається, що на торгівельній інтернет платформі G2A com Limited і платформі Blockchain.com існують облікові записи, що зареєстровані за допомогою номеру телефону НОМЕР_25 на ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відповідно, при цьому будь-яких доказів, що підтверджували б ці обставини до клопотання не надається.

Зауважують, що твердження слідчого про те, що у ході досудового розслідування при проведенні моніторингу інтернет сторінок на форумі ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що обліковий запис Manytrades шляхом обману та продажу неіснуючих цифрових товарів заволодів грошовими коштами покупців є оціночним судженням до якого необхідно ставитися критично, адже на форумі, у томі числі на Reddit.com, може зареєструватися будь-яка особа, яка зможе залишати будь-які коментарі, достовірність яких перевіряти досить складно та які навряд чи варто використовувати для обґрунтування підозри.

Зазначають, що в порушення п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, перелік майна, що належить арештувати згідно клопотання слідчого не відповідає переліку майна, що було вилучено в ході обшуку, зокрема не вказано їх індивідуальні або родові ознаки, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Крім того вказують, що слідчим ніяким чином не доводиться наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, у той час, коли володільцем майна, згідно, долучених до клопотання протоколів обшуку на запит слідчого було добровільно надано всі необхідні йому речі.

Також зауважують, що нерозумним та неспіврозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, адже ОСОБА_10 є фізичною особою-підприємцем, інформація про його місцезнаходження, види діяльності та засоби зв`язку є у публічному доступі.

Зазначають, що у ОСОБА_10 на утриманні перебуває дружина, котра знаходиться на 3 місяці вагітності і яка була присутня під час обшуку, водночас присутність дружини ОСОБА_10 під час обшуку не була зафіксована у протоколі обшуку від 26 січня 2021 року.

Крім того вказують, що окрім дружини, на утриманні ОСОБА_10 перебуває його матір, а тому застосування арешту на всю вилучену техніку призведе до зупинення правомірної підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_10 .

Зауважують про те, що слідчий не може чітко визначитися із метою арешту тимчасово вилученого майна, про що свідчить зазначення слідчим у резолютивній частині про те, що вилучені під час обшуку грошові кошти у розмірі 12215 Євро, 734 долара США і 6 000 гривень необхідно арештувати з метою відшкодування шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням, а не як зазначалося раніше з метою забезпечення речових доказів.

Також вказують про те, що відсутні відомості щодо повідомлення про підозру ОСОБА_10 у кримінальному провадженні чи будь-якій іншій особі.

Крім того зазначають, що клопотання не містить обґрунтування щодо співмірності майна, яке належить арештувати з розміром шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у повному обсязі в задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна від 27 січня 2021 року.

19 березня 2021 року на адресу Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_8 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначають, що одним із основних аргументів заперечення на клопотання слідчого про арешт майна, який залишився без будь-якої відповіді зі сторони суду, було те, що із клопотання не вбачається існування обґрунтованої підозри, оскільки об`єктивному спостерігачу неможливо зрозуміти, що саме є предметом злочину (якими саме подарунковими сертифікатами Sony Playstation заволоділи невстановлені особи), чому слідчий вважає за викладених у його клопотанні обставин, що грошові кошти є предметом вчинення кримінального правопорушення, як пов`язані вилучені носії інформації, ноутбуки, мобільні телефони, системний блок персонального комп`ютера із розслідуваним кримінальним провадженням та як вони можуть вважатися знаряддям вчинення злочину.

Зауважують, що у запереченні на клопотання про арешт майна та безпосередньо в ході судового засідання з приводу його розгляду вказувалося, що із клопотання та доданих до нього матеріалів неможливо зрозуміти, що було предметом злочину. Не вказано кількість та будь-які індивідуальні ознаки подарункових сертифікатів Sony Playstation, зокрема номерів (кодів), які потерпілий передав зловмисникам. Тобто відсутнє будь-яке підтвердження існування вказаних сертифікатів.

Крім того зазначають, що є незрозумілим, як грошові кошти можуть бути предметом злочину, коли у клопотанні зазначено, що потерпілий передав коди на придбані ним подарункові сертифікати ОСОБА_13 .

Також вказують, що в матеріалах, долучених до клопотання відсутні будь-які підтвердження придбання потерпілим подарункових сертифікатв, що дало б змогу ототожнити придбані потерпілим сертифікати та сертифікати, що були продані з облікового запису, зареєстрованого з використанням мобільного телефону НОМЕР_25 , адже як вбачається із клопотання зазначений обліковий запис активний та надає послуги з продажу подарункових сертифікатів на значні суми коштів, а тому зрозуміти про які саме подарункові сертифікати йде мова у клопотанні слідчого не вбачається можливим.

Апелянти в своїх доповненнях вважають, що неможливо погодитися із висновком судді про необхідність накладання арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення в межах розміру шкоди у кримінальному провадженні, оскільки як вбачається із матеріалів клопотання в них відсутні відомості щодо повідомлення про підозру ОСОБА_10 у кримінальному провадженні чи будь-якій іншій особі, що є необхідною умовою при накладенні арешту саме з метою, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у повному обсязі в задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна від 27 січня 2021 року.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване. Вказала, що все тимчасове вилучене майно визнано речовим доказом. Зазначила, що повідомлення про підозру відсутнє, комп`ютерну техніку надіслано для проведення експертного дослідження.

ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_8 до судового засідання апеляційного суду не з`явились, просили розглянути подану ними апеляційну скаргу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Так, з матеріалів провадження вбачається, що Мелітопольським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002419 від 7 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 5).

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року слідчим надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_14 , з метою вилучення комп`ютерів, мобільних телефонів, ноутбуків та іншої техніки, електронно обчислювальних машин (а.с. 8).

Протоколом обшуку, проведеного слідчим Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області від 26 січня 2021 року, було вилучено: ноутбук Macbook pro; утримувач сім-картки та 3 банківські картки; 4 мобільні телефони; 4 носії інформації; ноутбук ASUS та 2 зарядні пристрої; блокнот; телефон; 2 носії інформації; утримувач; грошові кошти (а.с. 9-11).

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року слідчим надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_10 , а саме квартири АДРЕСА_3 , яка належить по Ѕ частці за ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , на підставі договору міни від 09.11.2006 р., №2-2743, з метою вилучення комп`ютерів, мобільних телефонів, ноутбуків та іншої техніки, електронно обчислюваних машин (а.с. 12).

Протоколом обшуку, проведеного слідчим СВ Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 від 26 січня 2021 року, було вилучено: банківські картки у кількості 8 шт.; пластикові картки від сім карт 6 шт.; сім карти 6 шт.; флеш накопичувач 1 шт.; жорсткий диск 1 шт.; мобільні телефони 5 шт.; ноутбук 1 шт.; комп`ютерний системний блок 1 шт. (а.с. 13-17).

Під час досудового розслідування постановою слідчого Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 27 січня 2021 року визнано речовим доказом в вищезазначеному кримінальному провадженні майно, яке зазначено в клопотанні слідчого про арешт майна (а.с. 45).

Слідчий своє клопотання про накладення арешту на майно обґрунтовує тим, що вилучені під час обшуку речі відповідають критеріям ст. 167 КПК України, а саме: грошові кошти є предметом вчинення кримінального правопорушення, а носії інформації, ноутбуки, мобільні телефони, системний блок персонального комп`ютера є знаряддям вчинення злочину.

При цьому, слідчий в мотивувальній частині свого клопотання взагалі не обґрунтовує підставу накладення арешту на таке майно, як утримувач сім карти та 3 банківські картки на ім`я ОСОБА_10 ; 3 банківські картки, які видані на ім`я ОСОБА_11 ; банківські картки: видані на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (видані AT КБ «ПриватБанк»), № НОМЕР_4 (видана AT «Альфа Банк»), № НОМЕР_5 (видана «Яндекс Гроші»), № НОМЕР_6 (видана «Pay Spark»); № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 (видані AT КБ «ПриватБанк»); пластикові картки від сім-карт: «Київстар» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; «Life» № НОМЕР_12 ; «Білайн» № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ; блокнот з рукописними записами; мобільний телефон; утримувач для сім-карти.

Тобто, слідчий не вказує про те, чи відповідає вищевказане майно критеріям у ст. 98 КПК України, чи існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, слід зазначити, що 3 банківські картки на ім`я ОСОБА_10 та мобільний телефон взагалі вказані без відповідних реквізитів, що не дає можливості таке майно ідентифікувати.

Також слід зауважити, що ухвалами слідчого судді від 19 січня 2021 року надано дозвіл на проведення обшуку з метою вилучення комп`ютерів, мобільних телефонів, ноутбуків та іншої техніки, електронно обчислювальних машин, а вилучене під час обшуку таке майно, як: утримувач сім карти, банківські карти, пластикові карти від сім карт та блокнот з рукописними записами, грошові кошти не входили до цього переліку.

Відтак, відсутні підстави вважати, що утримувач сім карти, 3 банківські картки на ім`я ОСОБА_10 ; банківські картки: видані на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (видані AT КБ «ПриватБанк»), № НОМЕР_4 (видана AT «Альфа Банк»), № НОМЕР_5 (видана «Яндекс Гроші»), № НОМЕР_6 (видана «Pay Spark»); № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 (видані AT КБ «ПриватБанк»); пластикові картки від сім-карт: «Київстар» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; «Life» № НОМЕР_12 ; «Білайн» № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ; блокнот з рукописними записами; мобільний телефон; утримувач для сім-карти відповідає критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Крім того, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснювати відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на грошові кошти з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя не врахував наступне.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діям (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 жовтня 2020 року до моменту розгляду апеляційної скарги у кримінальному провадженні №0002419 жодній особі не було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, а ні до матеріалів справи, ані у судовому засіданні апеляційного суду не надано цивільного позову, який б обґрунтовував розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому посилання слідчого в своєму клопотанні та слідчого судді в своєму рішенні про накладення арешту на таке майно з метою відшкодування шкоди є безпідставним та таким, що ґрунтується виключно на підставах, які можуть відбуватися у майбутньому.

При цьому постанова про визнання майна речовим доказом за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що грошові кошти відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а отже є формальною.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання мана як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у клопотанні.

Разом з тим, слідчий суддя наклав арешт на майно, зокрема на утримувач сім карти, 3 банківські картки на ім`я ОСОБА_10 ; банківські картки: видані на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (видані AT КБ «ПриватБанк»), № НОМЕР_4 (видана AT «Альфа Банк»), № НОМЕР_5 (видана «Яндекс Гроші»), № НОМЕР_6 (видана «Pay Spark»); № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 (видані AT КБ «ПриватБанк»); пластикові картки від сім-карт: «Київстар» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; «Life» № НОМЕР_12 ; «Білайн» № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ; блокнот з рукописними записами; мобільний телефон та утримувач для сім-карти, не звернув увагу на те, що таке майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а накладаючи частково арешт на грошові кошти з метою відшкодування шкоди не дотримався вимог ч. 6 ст. 170 КПК України.

За таких обставин, доводи в частині апеляційної скарги щодо необґрунтованого накладення арешту вказане майно знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою необхідно частково задовольнити клопотання слідчого.

Інші доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та не вказують на відсутність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуків майно, оскільки решта майна, вказаного у клопотанні слідчого, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, щодо якого існує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002419, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого Мелітопольського РУП ГУНГП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- ноутбук Macbook pro в корпусі сірого кольору, який упаковано до полімерного спец.пакету;

- 4 мобільні телефони Apple, які упаковано до полімерного спец.пакету;

- 4 носії інформації, які упаковано до полімерного спец.пакету;

- ноутбук Асус та 2 зарядні пристрої, упаковано до полімерного спец.пакету;

- сім-картки із серійними номерами: № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 ;

- флеш-накопичувач біло-жовтого кольору «DHP» без серійного номеру;

- жорсткий диск «HGST» s/n SSJJOYMK об`ємом 1 ТВ;

- мобільні телефони: Motorola imei: НОМЕР_21 , Nokia 6300 imei: НОМЕР_22 , iPhone SE imei: НОМЕР_23 , Nokia 5152 imei: НОМЕР_24 ,

- ноутбук Asus X550L s/n E3N0CV25760512C разом із зарядним пристроєм;

- 2 носії інформації;

- комп`ютерний системний блок чорного кольору із назвою «HEDY» без серійного номеру.

В решті клопотання слідчого відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4