Справа № 760/5396/21
Провадження № 1-кс/760/1773/21
У Х В АЛ А
про повернення скарги

04 березня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) на бездіяльність слідчого,

встановив:

03.03.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просить:

- визнати бездіяльність старшого слідчого з ОВС 9-го слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_4 від 16.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000296, відомості щодо якого були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кождексу України (далі КК України);

- зобов`язати старшого слідчого з ОВС 9-го слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_4 від 16.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000296, відомості щодо якого були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 03.03.2021 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України слідчим суддею того місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

При цьому слідчий суддя зауважує, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Отже, фактичне місцезнаходження структурного підрозділу органу досудового розслідування не є визначальним фактором для вирішення питання щодо місця розгляду слідчим суддею клопотань слідчого чи прокурора, оскільки територіальна підсудність повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого у конкретній справі, а за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок, зокрема викладено в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 607/16332/20 (провадження № 51-4916впс20), 15.09.2020 у справі № 554/5111/20 (провадження № 51-4296впс20), 03.09.2020 у справі № 554/4830/20 (провадження № 51-4116впс20), 20.07.2020 у справі № 607/10975/20 (провадження № 51-3334впс19), 22.05.2020 у справі № 643/7609/20 (провадження № 51-2437впс20), 13.05.2020 у справі № 643/7208/20 (провадження № 51-2272впс20), 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

З матеріалів скарги вбачається, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 є СУ ГУ ДФС у м. Києві, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 33/19.

Враховуючи, що орган досудового розслідування не знаходиться на території Солом`янського району міста Києва, подана скарга не підсудна Солом`янському районному суду міста Києва.

Виходячи з аналізу норм ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Слідче управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Слідче управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 33/19, що територіально відноситься до території Шевченківського району міста Києва.

Відтак, наявні підстави дійти висновку, що матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого за територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 32, 303, 304, 376 КПК України слідчий суддя

ухвалив:

Матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого старшого слідчого з ОВС 9-го слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві, повернути особі, яка її подала у зв`язку з непідсудністю розгляду Соломянським районним судом міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1