Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2008/19
Провадження № 1-кп/935/88/21
У Х В А Л А
Іменем України
09 червня 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000294 від 30.05.2019 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
08.06.2021 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив під час судового розгляду кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні прокурори клопотання підтримали, зазначив, що обвинувачений ігнорує виклики до суду, у судові засідання неодноразово не з`являвся, відносно останнього застосовано привід 17.05.2021, на думку прокурорів, існують підстави вважати, що обвинувачений буде переховуватись від суду, впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
У судовому засіданні обвинувачений заперечив проти клопотання прокурора, подавши суду письмові заперечення, зазначив, що не з`явився у судове засідання 18.05.2021 оскільки не отримував судові виклики, місце свого проживання не змінив, стосовно впливу на свідків чи перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, зазначив, що міркування прокурора, висловлені у клопотанні мають виключно теоретичний характер, адже фактів невиконання ним своїх процесуальних обов`язків належним чином прокурором наведено не було, тому що їх не існує. Крім того, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі, якщо прокурором буде доведено необхідність його обрання, але оскільки прокурором не доведено підстави застосування найсуворішого запобіжного заходу, у клопотанні слід відмовити.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Згідно положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, у тому числі і зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що потягнуло за собою смерть потерпілої, міра покарання за який, у разі визнання його винуватим, передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Розгляд кримінального провадження проводиться за обов`язкової участі обвинуваченого. Згідно ч.7 ст.42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом суду, а у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.
Починаючи з грудня 2020 року розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався з підстав звернення до суду захисника ОСОБА_8 з відповідними обґрунтованими клопотаннями, а саме 14.12.2020 (вх. №ЕП2440/20), 01.02.2021 (вх..№ЕП220/21), 21.04.2021 (вх..№ЕП946/21), однак, у судові засідання 17.12.2020, 02.02.2021 обвинувачений не з`явився, чим не виконав свої процесуальні обов`язки, передбачені ст.42 КПК України, адже неявка у судове засідання захисника не є поважною причиною для неявки також і обвинуваченого.
У судове засідання 16.03.2021 обвинувачений не з`явився, про день та час розгляду кримінального провадження повідомлявся належним чином, що підтверджується судовою повісткою, що повернулась на адресу суду з відміткою працівників «Укрпошта» - «відмова від отримання» (а.с. 67-68).
16.04.2021 на адресу суду надійшла довідка №410 від 06.04.2021, складена за підписом командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 , з якої вбачається, що ст.солдат ОСОБА_7 з 09.02.2021 по 12.05.2021 перебуває на курсах підготовки за спеціальністю «Кінологічний розрахунок мінно-розшукової сторожової (вартової) служб» у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .
У судове засідання 17.05.2021 обвинувачений ОСОБА_7 знову не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся, про що свідчить судова повістка, яка повернулась на адресу суду з відміткою працівників «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» 12.05.2021, тобто коли обвинувачений ще перебував на курсах підготовки.
Судом встановлено, що обвинувачений не одружений, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має достатньо міцні соціальні зв`язки, оскільки є військовослужбовцем ЗСУ, перебуває на посаді командира кінологічного відділення в/ч НОМЕР_2 , раніше не судимий, міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.
За встановлених у судовому засіданні обставин, судом також застосовуються правові позиції Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, у своєму рішенні за справою «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження.
Обвинувачений, будучи обізнаним про розгляд у Коростишівському районному суді Житомирської області відносно нього кримінального провадження за ч.2 ст.286 КК України, рухом справи не цікавився, особисто про неможливість явки у судове засідання, як вимагає ст.42 КПК України, не повідомляв, переклавши свої процесуальні обов`язки на командира військової частини, де проходить службу, у зв`язку з чим суд був повідомлений про причини неявки обвинуваченого лише через більше ніж два місяці після виникнення підстав, які є однак обґрунтованими з огляду на положення ст.138 КПК України.
Крім того, заслуговує на увагу і думка прокурора проте, що свідки, які ще не допитані судом, проживають з обвинуваченим в одному населеному пункті, а тому існує ймовірність впливу на них з боку обвинуваченого.
Разом з тим, згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на наведене, на даний час відсутні виключні обставини для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже зазначені прокурором ризики в сукупності з тяжкістю злочинів не можуть слугувати виключною підставою для тримання останнього під вартою, але суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд , -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляду особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 09 серпня 2021 року.
Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора і суду;
- не відлучатися за межі смт.Городок Житомирського (Радомишльського р-ну) району
без дозволу прокурора або суду;
- заборонити ОСОБА_7 спілкуватись із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Повідомити обвинуваченого про покладені на нього обов`язки під розпис та роз`яснити про наслідки їх невиконання.
Контроль за виконанням обвинуваченим покладених на нього обов`язків покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1