Провадження №21-з/991/10/21
У Х В А Л А

11 березня 2021 року м. Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 лютого 2021 року, постановленої за результатами перегляду вироку у кримінальному провадженні № 0000411 від 02.11.2016 року щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ухвали від 06.08.2019 року про закриття провадження щодо юридичної особи - ТОВ «Девелопмент Еліт» на предмет відповідності її форми і змісту вимогам кримінально-процесуального закону та можливості призначення до розгляду по суті в судовому засіданні,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 лютого 2021 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2019 року у кримінальному провадженні № 0000411 від 02.11.2016 року щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ухвалу цього ж суду від 06.08.2019 року про закриття провадження щодо юридичної особи - ТОВ «Девелопмент Еліт» скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у Вищому антикорупційному суді.
ОСОБА_2 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з заявою про роз`яснення ухвали шляхом зазначення правових норм та мотивів прийнятого рішення про те, що «не визнання недійсними в судовому порядку довіреності, договорів … не є достатнім підтвердженням того, що вони видані, укладені, прийняті у встановленому законом порядку»
Мотивує тим, що вказане формулювання суду суперечить принципу правомірності правочину, передбаченого ст.204 Цивільного кодексу України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Вказує, що йому не зрозуміло на підставі яких правових норм суд дійшов таких неоднозначних висновків та якими мотивами керувався під час ухвалення судового рішення у цій частині.
Перевіривши заяву ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що вона не може бути призначена до розгляду по суті в судовому засіданні та підлягає поверненню заявнику з таких причин.
Відповідно ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
При цьому, будь-яка заява, клопотання, скарга у кримінальному провадженні подається та розглядається слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом у відповідності до завдань, визначених ст. 2 КПК України, включаючи заяву про роз`яснення судового рішення.
Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що наведене ним із ухвали твердження колегії суддів («не визнання недійсними в судовому порядку довіреності, договорів … не є достатнім підтвердженням того, що вони видані, укладені, прийняті у встановленому законом порядку») не містить ознак незрозумілості, неоднозначності, не викликає можливості різного сприйняття як учасником кримінального провадження, так і сторонньою особою. Більше того, зміст наведеного твердження із судового рішення чітко зрозумілий заявнику, внаслідок чого він мотивує свою незгоду з ним вимогами ст.204 ЦК України, в якій закріплено принцип правомірності правочину.
З цих причин заява про роз`яснення висновку суду, який, на думку заявника, суперечить вимогам цивільного права, за своїм змістом не є заявою про роз`яснення судового рішення та не може бути предметом судового розгляду у порядку, передбаченому ст.380 КПК України.
Доводи про суперечність наведеного в судовому рішенні висновку вимогам закону є предметом скарги на таке рішення, яка подається до суду вищої інстанції, а не предметом заяви про його роз`яснення.
Призначення до розгляду в судовому засіданні та розгляд по суті заяви ОСОБА_2 не спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Кримінальний процесуальний закон не містить спеціальних норм стосовно правового регулювання наслідків подання до суду заяв, звернень учасників кримінального провадження чи інших осіб, які не передбачені цим законом та не підлягають розгляду судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
За наведених обставин вважаю, що заяву ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення слід йому повернути на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України.
Керуючись статтями 2, 9, 380 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Повернути ОСОБА_2 заяву про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0000411 від 02.11.2016 року та невідкладно направити йому копію даної ухвали разом з заявою.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_1