Справа № 709/1694/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого: судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої розглядається клопотання
про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301 від 22 серпня 2020 року відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301 від 22 серпня 2020 року відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

10 червня 2021 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивує тим, що ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2020 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», який ухвалою суду продовжено до 10 червня 2021 року. На даний час, відповідно до висновку стаціонарної повторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи КЗ «Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 53 від 05.05.2021, ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Такими ризиками є те, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він не одружений, не має неповнолітніх дітей, може незаконно впливати на свідків та самостійно позбавити себе життя. Дані ризики існують і на даний час. Крім того, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться за ступенем тяжкості до категорії особливо тяжких злочинів. Враховуючи те, що на даний час наявні відомості щодо поліпшення психічного стану ОСОБА_4 , а також враховуючи те, що застосування жодного з більш м`яких заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому просять обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком до 60 діб.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 відмовився від поданого 04 квітня 2021 року клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у зв`язку із надходженням висновку експерта. Просив суд задоволити його клопотання про обрання запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заявленого прокурором клопотання з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, яка розглядається судом, процесуальним статусом ОСОБА_4 є особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Відповідно до положень ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Отже, застосування інших видів запобіжного заходу щодо особи стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено.
Також, звертає увагу суду на те, що процесуальним прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 в період дії попередньої ухвали суду від 12.04.2021 про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах,що виключають його небезпечну поведінку, що суперечить вимогам КПК України, оскільки в таких випадках прокурор повинен клопотати про продовження або зміну запобіжного заходу.
Крім того, зазначає про те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України та є невмотивованим. Стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зауважує на тому, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки- матір та молодшого брата, з народження проживає за місцем реєстрації у с. Велика Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно. Свідки по даному кримінальному провадженні та потерпілий були допитані під час досудового розслідування. Відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_4 чинив на вказаних осіб будь-який тиск. Потерпілий на даний час має задовільний стан здоров`я та перебуває за кордоном на заробітках.
ОСОБА_4 ніколи не ухилявся від явки до суду чи правоохоронних органів та не перешкоджав правосуддю іншим чином.
Отже, враховуючи пояснення допитаного в судовому засіданні лікаря-психіатра КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» ЗРР ОСОБА_6 , відомості листа Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» від 05.02.2021 за № 1.2/11-307, відомості висновку стаціонарної повторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи КЗ «Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 53 від 05.05.2021, відповідно до яких у ОСОБА_4 відбулися зміни в психічному стані, а саме: останній не виявляє суспільної небезпеки, психічний стан стабільний, вважає, що наявні всі підстави передати його на піклування його матері ОСОБА_7 з обов`язковим лікарським наглядом за місцем проживання.
Особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просив суд не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зобов`язався знаходитися вдома, не спілкуватися зі свідками та потерпілим, прибувати на вимогу суду.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, 04 березня 2021 року звернувся до суду із заявою в якій просить судові засідання у вказаному кримінальному провадженні проводити без його участі у зв`язку із виїздом за кордон.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2020 року обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: «Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» з суворим наглядом строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 лютого 2021 року включно.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2021 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: «Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» з суворим наглядом строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 квітня 2021 року включно.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2021 року призначено у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 стаціонарну повторну комплексну судово психолого-психіатричну експертизу проведення якої доручено лікарям-експертам Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 березня 2021 року змінено експертну установу для проведення стаціонарної повторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 , проведення якої доручено експертам КЗ Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Крім цього, тимчасово поміщено ОСОБА_4 , на час проведення стаціонарної повторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи до КЗ Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: «Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» з суворим наглядом строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 червня 2021 року включно.

10 червня 2021 року на адресу Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 53, відповідно до якого, на даний час ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, виявляє шизотиповий розлад особистості, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до положень ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, із аналізу змісту ч. 2 ст. 508 КПК України вбачається, що вирішальною підставою для застосування положень ст. 508 КПК України, при обранні запобіжного заходу особі відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби у даної особи.

10.06.2021 до суду надійшов висновок стаціонарної повторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи № 53 від 05.05.2021, відповідно до відомостям якої на даний час ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, виявляє шизотиповий розлад особистості, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Підставою для призначення даної експертизи, ухвалою від 12.02.2021, стало наявність суперечностей між висновком судово-психіатричного експерта № 389 КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради від 30.09.2020 та висновком лікарсько-консультативної комісії «Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» стосовно психічного стану ОСОБА_4 .
Отже, при вирішенні питання про психічний стан останнього, враховуючи те, що на відміну від висновкусудово-психіатричного експерта № 389 КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради від 30.09.2020 висновок стаціонарної повторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи № 53 від 05.05.2021 був складений на підставі тривалого спостереження за психічним станом під експертного, суд, вирішуючи питання про те, який запобіжний захід слід обрати ОСОБА_4 , надає перевагу саме висновку стаціонарної повторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи № 53 від 05.05.2021, відповідно до якої ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, виявляє шизотиповий розлад особистості, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а отже вважає за можливе, при розгляді вказаного клопотання застосувати положення Глави 18 КПК України, а при обранні виду запобіжного заходу положення ст. 176 КПК України.
Таким чином, суд не погоджується із твердженнями захисника ОСОБА_5 про те, що до ОСОБА_4 не може бути застосований інший запобіжний захід, не передбачений положеннями ч. 1 ст. 508 КПК України.
Однак, погоджується із твердженням захисника про те, що у разі дії попереднього запобіжного заходу запобіжний захід продовжується або змінюється в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 199, 200 КПК України.
Відповідно до ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12.04.2021 ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення до до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 днів до 10 червня 2021 року включно.
Отже, на час розгляду вказаного клопотання, обраний судом запобіжний захід є діючим, а тому суд не вправі обирати запобіжний захід, а повинен продовжити або змінити його за наявності законних на те підстав.
Вирішуючи питання про те, який вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
За нормами статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт, за нормами ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України: ризик переховування від суду, вчинення тиску на свідків, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Однак, під час розгляду клопотання суддею встановлено, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.
Оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недоцільним для застосування стосовно ОСОБА_4 , враховуючи що останньому, під час досудового слідства обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який останнім виконувався належно, потерпілий на даний час перебуває за межами України, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, суддя вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і передбачає виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Враховуючи вказані обставини, суддя дійшов до переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та повною мірою буде запобігати ризикам, передбаченим положенням ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 369-372 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити частково.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці до 10 серпня 2021 року включно, за місцем його проживання за адресою:
АДРЕСА_1 .
Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до 10 серпня 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 , та свідками по даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали становить 2 місяці, тобто до 10 серпня 2021 року включно.
Виконання ухвали доручити Золотоніському РВП ГУНП в Черкаській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено о 11-00 год. 11 червня 2021 року.

Суддя Чорнобаївського

районного суду Черкаської області ОСОБА_1