Справа № 132/2356/21
Ухвала
Іменем України
13.08.2021р. м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 12.07.2021р.,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 12.07.2021р.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від 23.07.2021р. за вказаною скаргою відкрите провадження.

З метою повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого розгляду скарги, зобов`язано Хмільницьку окружну прокуратуру Вінницької області надати матеріали розгляду заяви ОСОБА_5 від 12.07.2021р.

На виконання зазначеного судового рішення, 10.08.2021р. за вх.№ 7952/21, на адресу місцевого суду надійшли матеріали перевірки за заявою ОСОБА_5 № 1630 від 19.07.2021р.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від 11.08.2021р., підготовчі дії з витребування матеріалів, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого розгляду скарги ОСОБА_5 завершено, скаргу призначено до судового розгляду на 13.08.2021р. на 13год.00хв.

Скаржник у судовому засіданні підтримав вимоги з підстав, зазначених у поданій скарзі.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги з підстав, зазначених у запереченні на скаргу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 звернувся 10.11.2020р. до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою, в якій просив відреагувати на факт вчинення насильства відносно його матері ОСОБА_7 зі сторони його брата ОСОБА_8 .

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В даному конкретному випадку, відлік строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань починає спливати після закінчення 24-х год. з моменту отримання відповідним суб`єктом заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки законодавець покладає обов`язок внесення таких відомостей не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. В разі невнесення у визначений ст.214 КПК України строк таких відомостей, вказане може свідчити про бездіяльність відповідних осіб.

Дана позиція міститься в узагальненні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно якого, беручи до уваги положення ч.1 ст.214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч.5 ст.115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 бездіяльність Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 10.11.2020р. в судовому порядку не оскаржував, натомість звернувся із письмовою заявою, датованою 12.07.2021р. до Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, в якій повідомив орган прокуратури про його звернення до органу поліції із заявою про вчинення насильства відносно його матері ОСОБА_7 зі сторони його брата ОСОБА_8 , на яку відповіді не отримав.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Визначений ч.1 ст.214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності всіх ознак складу кримінального правопорушення для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020р. № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Системний аналіз вищезазначених положень закону також дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

В поданій до суду скарзі ОСОБА_5 просить зобов`язати керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області невідкладно внести відомості до ЄРДР за його заявою від 12.07.2021р.

Слідчий суддя відповідно до положень ч.3 ст.26 КПК України, вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В межах даної скарги встановлено, що заява від 12.07.2021р. не містить жодних відомостей про обставини, які можуть становити предмет перевірки із застосуванням процедур кримінального провадження, а також ОСОБА_5 не порушує перед відповідним органом прокуратури питання щодо вчинення будь-якого кримінального правопорушення, та не ініціює здійснення дій, визначених КПК України.

Отже, у вказаній заяві від 12.07.2021р. відсутні відомості, що свідчать або можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, і така заява в розумінні ст.214 КПК України не зумовлює обов`язок слідчого, прокурора внести викладені в ній відомості до ЄРДР.

За таких обставин, подана скарга є безпідставною, що зумовлює відмову у її задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як зазначено у п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»: «право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави».

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані КПК України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Статтею 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, можливість оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, нормами ст.309 КПК України не передбачена, оскільки законодавець зазначив в них вичерпний перелік підстав.

За таких обставин, дана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 12.07.2021р. залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя