Справа № 308/4399/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали об`єднаного кримінального провадження за №0000230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.08.2018 та за № №0000007, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.01.2020 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказане об`єднане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб без визначення розміру застави. Вказане клопотання обґрунтовує тим, що ризики, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу не зменшилися, продовжують існувати, жоден із альтернативних запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам. Окрім цього зазначає, що суд в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України, повинен не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечив проти заявленого клопотання, оскільки застава була встановлена. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника щодо клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою суду від 07.05.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливість внесення застави в розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 336320 грн.

Дію вказаного запобіжного заходу продовжено, зокрема за ухвалою суду від 05.02.2021, строком до 07.04.2021 включно.

Так, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховано те, що 07.05.2020 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 17.08.2018, за яким ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а отже докази, зібрані під час досудового розслідування розглядуваного кримінального провадження виявилися достатніми для обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що зрештою свідчить про «обґрунтованість підозри» ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Наразі вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду за ухвалою суду від 30.06.2020.

Більш того 24.02.2021 ухвалою судді ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000007 від 09.01.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (єдиний унікальний номер справи 308/675/20) передано судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання в одне провадження з розглядуваним останнім кримінальним провадженням за єдиним унікальним номером судової справи 308/4399/20. За ухвалою суду від 05.02.2021 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне.

Окрім цього при обранні та надалі при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 судом було враховано наявність ризику можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження. Наразі вказані ризики на думку суду не зникли.

Так, ОСОБА_4 інкримінується повторність вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин; в провадженні даного складу суду знаходиться два кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а згідно з даних АСДС «Д-3» в провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

При цьому встановлення обставин інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, шляхом дослідження їх відповідними доказами у об`єднаному кримінальному провадженні, на даний час не здійснювалося, зокрема свідки не допитувалися, що створює загрозу незаконного впливу ОСОБА_4 на таких з метою зміни даних ними під час досудового розслідування показів.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У судовому засіданні стороною обвинувачення подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

Так, при постановленні ухвали суду від 07.05.2020, якою ОСОБА_4 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою, судом визначено заставу як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід у 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 336320 грн., з зазначенням, що така може бути внесена ОСОБА_4 або заставодавцем у будь-який момент.

Частина 3 ст. 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому за п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначено в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому за ч. 3 вказаної статті суду надано право встановити заставу у розмірі, що перевищує 80 та 300 розмірів прожиткового мінімуму.

Окрім цього за ч. 4 ст. 183 КПК України суд, постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може не визначати розмір застави, зокрема у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (пункт 5).

Законодавець відносить злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КПК України до тяжкого, однак суд враховує, що в розглядуваному об`єднаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема в незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин та наркотичних засобів з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно; більш того в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що свідчить про діяння ОСОБА_4 у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, в яких такий обвинувачується, як систематичні.

Загальновідомо, що діяльність у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема зі збуту вказаного, є прибутковою, тому суд приходить до переконання, що внесення застави в будь-якому розмірі не стимулюватиме ОСОБА_4 до виконання обов`язків, покладених на нього судом, у зв`язку з тим, що втрата застави шляхом звернення її у дохід держави у разі невиконання процесуальних обов`язків не потягне таких фінансових обтяжень, які будуть спонукати його виконувати процесуальні обов`язки та запобігати встановленим судом ризикам.

Окрім цього в рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема у здійсненні збуту вказаного серед громадян, вживання наркотиків та психотропних речовин є кримінально караним діянням, що викликає залежність та згубно впливає на стан здоров`я людини, а тому в розглядуваному випадку суд враховує, що подальше утримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим й з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи вказане, в порядку виключення, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає недоцільним визначати будь-який розмір застави. Як зазначалося вище, визначення розміру застави, що перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку суду, не упередить ризик можливого продовження обвинуваченим злочинів, у яких він обвинувачується. Визначення ж розміру застави в непомірно великому розмірі, який обвинувачений завідомо не зможе внести, суд вважає недоцільним, оскільки лише номінально виконуватиме припис КПК України про необхідність визначення застави.

Тож, враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про доцільність подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше шістдесяти днів, а саме до 20 травня 2021 року без можливості внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1