Справа № 308/9340/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
15.04.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп /4806/70/21, за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2021 року продовжено відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, до 12 березня 2021 року включно.
В ухвалі суду вказується на те, що на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України. Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, зокрема у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах. Окрім того, в ухвалі вказується на т, що передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики продовжують існувати і не відпали, що за вчинення кримінального правопорушення може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, і відповідно до положень ст. 12 КК України, цей злочин є особливо тяжким, а тому зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, обвинувачений може переховуватися від суду, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи те, що предметом інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення являються наркотичні засоби, психотропні речовини їх аналоги та прекурсори, в тому числі в особливо великих розмірах, походження яких та канали надходження чи обставини їх виявлення у обвинуваченого під час судового розгляду не з`ясовані, суд вважає реальним ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу зазначених речовин, які викликають увагу суспільства, що може негативно вплинути на охоронювані законом права, інтереси та цінності, і наголошує, що існування реальних ознак справжності громадського інтересу переважає принцип поваги до особистої свободи. Про можливе вчинення нового кримінального правопорушення свідчить і те, що ОСОБА_5 не працює, не має джерела доходів, що може спонукати його до пошуку протиправного заробітку. Факт обвинувачення ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах свідчить про те, що він може бути обізнаний у способах вчинення, приховування аналогічних злочинів, каналах походження психотропних речовин, осіб, які здійснюють їх зберігання чи збут. Тому суд дійшов висновку про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим доводи сторони захисту не спростовують зазначених ризиків, а зводяться лише до характеристики особи обвинуваченого, його стану здоров`я, які є тільки окремими елементами, які враховує суд при вирішенні питання щодо зміни/продовження строку дії запобіжного заходу. Суд, взявши до уваги дані про особу обвинуваченого, спосіб вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, особливу суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов висновку про те, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню. Застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе запобігти ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення, оскільки як вбачається з матеріалів досудового розслідування обвинувачений міг зберігати наркотичні речовини за місцем свого проживання, ніде не працює, може координувати діяльність інших осіб щодо доставки чи збуту наркотичних засобів, перебуваючи за місцем проживання, що негативно вплине на захист охоронюваних законом прав та інтересів суспільства. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою їх застосування. Тому, на переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , що обумовлено необхідністю завершення судового розгляду кримінального провадження та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, тому суд дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам, у зв`язку з чим строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , вказує на те, що є підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Зазначає, що обвинувачений має захворювання серця, а саме пролапс мітрального клапану 1 ст., мітральна недостатність 1 ст., міокардичний кардіосклероз, та потребує постійного нагляду та уваги. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 необхідно уникати простудних захворювань та берегти стан свого серця, а умови тримання під вартою можуть негативно вплинути на його стан здоров`я, що в подальшому може загрожувати його життю та здоров`ю. Зазначає, що прокурором та слідчим належним чином не доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Стверджує, що жодних доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не надано. Вказує, що визначена застава у розмірі 1681600 грн. позбавляє його можливості її внесення, оскільки є непомірною. Зазначає, що обвинувачений проживає разом із батьками та дідусем, сім`я ОСОБА_5 не має постійного заробітку. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на домашній арешт.
15.04.2021 від адвоката ОСОБА_6 надійшло письмове клопотання про відмову від апеляційних вимог та відклик апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши подане адвокатом ОСОБА_6 клопотання про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.
Матеріали судового провадження розглядаються за відсутності прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , неявка яких, з огляду на положення частини 4 статті 405 КПК України, не перешкоджає їх розгляду. При цьому, береться до уваги, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Відповідно до частини 1 статті 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
З поданого адвокатом ОСОБА_6 клопотання вбачається, що адвокат та обвинувачений ОСОБА_5 відмовляються від поданої адвокатом апеляційної скарги. Приймаючи рішення апеляційний суд також зазначає, що строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 сплив 12.03.2021.
За таких обставин, беручи до уваги те, що інші учасники апеляційних скарг на ухвалу суду не подавали, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 403, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2021 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.03.2021, включно, закрити в зв`язку з відмовою апелянта від апеляційних вимог.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :