н/п 1-кс/953/5915/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 11.06.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне, Харківського району, Харківської області, громадянина України, пенсіонера, який працює водієм АГС "ХАРКІВГОРГАЗ", розлучений, на утримані непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
12.06.2021 до суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 11.06.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні ВР ЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000859 від 11.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 11.06.2021, приблизно о 01:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто з порушенням вимог п. 2.9 а), керував автомобілем «DACIA LOGAN», р.н. НОМЕР_1 , та перебуваючи поблизу будинку № 9 по вулиці Садовій у с. Василів Хутір Чугуївського району Харківської області, діючи з необережності, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, почав рух та скоїв наїзд на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав у безпосередній близькості перед його автомобілем, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та загинув на місці пригоди. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17-234-Чт/21 від 11.06.2021 причиною смерті ОСОБА_7 стала гостра крововтрата, численні переломи ребр, розчавлення легенів, пневмоторакс.
11.06.2021 о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
11.06.2021 о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувала, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. При розгляді даного клопотання прохала врахувати данні, що характеризують особу підозрюваного, його вік, наявність у нього хронічних захворювань, а також те, що на час розгляду даного клопотання підозрюваний має перелом ребр, в результаті його падання, яке відбулося за два дні до його затримання.
Слідча суддя, заслухавши позицію сторони захисту та сторони обвинувачення, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.
В провадженні Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000859 від 11.06.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України за фактом того, що 11.06.2021 о 02-00 годині до чергової частини Чугуївського РУП надійшло повідомлення про те, що в районі будинку АДРЕСА_3 на території заїзду до домоволодіння виявлено труп громадянина ОСОБА_7 , 1969 р.н., з тілесними ушкодженнями характерними для ДТП. Приблизно в одному кілометрі біля подвір`я за адресою: АДРЕСА_4 , виявлений автомобіль «Дача Логан», р.н. НОМЕР_1 , на якому не виявлено будь-яких механічних пошкоджень, але виявлена речовина бурого кольору схожа на кров на задній балці та на передньому електричному розйомі, водій якого ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скоїв наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди..

11.06.2021 о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.06.2021 о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що на час ДТП ОСОБА_5 є осудною особою, який досяг 16-річного віку, має право на керування транспортним засобом .. Відповідно до висновку КНП ХОР ОНД від 11.06.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та результату токсилогічного дослідження №1048/1049/1020 від 11.06.2021 в біологічному матеріалі, який був відібраний у ОСОБА_5 , виявлено 1.21 % етанолу. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 12-17-234-45/21 від 11.06.2021 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті - гостра крововтрата, численні переломи ребр, розчавлення легенів, пневмоторакс.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 11.06.2021, відповідно до яких, зокрема, вбачається, що під час огляду трупу на нижніх кінцівках в районі колін, маються сірі сліди протектора, біля трупу по бетонній поверхні, біля ніг по відстані 30 см. від правої нижньої кінцівки , відобразився слід ковзання довжиною близько 1.7 м.; даними, що містяться в протоколі огляду транспортного засобу "«DACIA LOGAN», р.н. НОМЕР_1 , згідно до яких за результатами огляду транспортного засобу було вилучено елемент з`єднання з електропроводом з нашаруванням речовини бурого кольору з нижньої частини двигуна автомобіля, змив рідини бурого кольору з поверхні задньої балки; ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.06.2021 про надання дозволу на обшук автомобіля «DACIA LOGAN», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; даними, які містяться в посвідченні водія Серія НОМЕР_3 та свідоцтва реєстрації на транспортний засіб серія НОМЕР_2 ; даними, які містяться в довідці КЗОЗ ХОБСМЕ № 12-17-234-Чт/21 від 11.06.2021 про причину смерті ОСОБА_7 ; результатом токсилогічного дослідження №1048/1049/1020 від 11.06.2021; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 11.06.2021; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 11.06.2021; даними, які містяться в лікарському свідоцтві про смерть № 12-17-234-45/21 від 11.06.2021; поясненнями підозрюваного, які він дав особисто в межах розгляду даного клопотання, стосовно того, що під час руху автомобіля відбулася "пробуксовка", на що він не звернув увагу, оскільки вважав, що це із-за високої трави де стояв автомобіль. Підозрюваний допускає, що причиною "пробуксовки " автомобіля був наїзду на потерпілого ОСОБА_7 ..
Слідча суддя зазначає, що заперечення сторони захисту стосуються оцінки доказів, наданих стороною обвинувачення на предмет їх належності та достатності, що виходить за межі тих питань, які слідчий суддя має вирішувати під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
На даній стадії кримінального провадження слідча суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, слідча суддя, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.
Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
В межах розгляду даного клопотання, надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Крім того, при оцінці даного ризики слідча суддя бере до уваги, що підозрюваний залишив місце ДТП.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків та потерпілу, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.
Також слідча суддя вважає не доведеним ризик щодо вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому; не надано показань свідків щодо схильності останнього до протиправної поведінки.

Крім того, слідча суддя, при оцінці наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років; дані щодо його особи, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 , пенсіонер, разом з цим працює водієм, на утримані непрацездатних осіб не має.

Щодо доводів сторони захисту про стан здоров`я ОСОБА_5 та потреби останнього у лікуванні, слідча суддя враховує наступне.
Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 20 вересня 2000 року № 192, обов`язок по забезпеченню медичним обслуговуванням осіб, які утримуються під вартою, покладається на адміністрацію місця попереднього ув`язнення.
Згідно з п. 2.5 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Відповідно до п. 2.7 зазначеного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Крім того, питання щодо госпіталізації особи та перевезення її до закладу охорони здоров`я, де може бути надана екстрена медична допомога особам, узятим під варту, врегульоване Порядком надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі від 21 листопада 2012 року № 1122.
Таким чином, вищезазначеними нормативними актами врегульовано питання щодо організації надання медичної допомоги особам, що перебувають під вартою.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, оскільки не заперечувалося сторонами, що на виконання вищезазначених приписів Закону та Порядку, у зв`язку з наявними у підозрюваного скаргами щодо стану його здоров`я, останньому було забезпечено медичний огляд лікарем. Разом з цим, доказів, які б надавали підстави слідчій судді вважати, що підозрюваний на час розгляду даного клопотання потребує невідкладної медичної допомоги, ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано. На надання медичної допомоги підозрюваний в судовому засіданні також не наполягав.
Крім того, стороною захисту не надано доказів, які б підтверджували про наявність у підозрюваного хронічних захворювань, які виключають можливість його утримувати під вартою, оскільки надана стороною захисту медична документація містить данні щодо наявності у підозрюваного захворювань в 2017 році.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Оцінюючи сукупність обставин: обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його наслідків - смерть людини, слідча суддя вважає , що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Крім того, слідча суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 11.06.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 діб до 09.08.2021, без застосування застави.
Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 09.08.2021.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідча суддя ОСОБА_1