Справа № 214/3850/21
1-кп/214/615/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої передбачається застосування
примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника особи, стосовно якої
передбачається застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі клопотання слідчого Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 24.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ніч на 24.02.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з ним та його співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно вживали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв, в приміщенні гостьової кімнати вищевказаного помешкання, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в стані неосудності внаслідок скороминущого, тимчасового розладу психічної діяльності в формі патологічного просонкового стану, не усвідомлюючи значення своїх дій і не керуючи ними, приблизно о 01-00 годині 24.02.2021 року, вчинив суспільно-небезпечне діяння. А саме, взявши зі столу встановленому в гостинній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , який утримуючи у правій руці, стоячи біля сидячого на дивані ОСОБА_7 , завдав останньому одного удару клинком ножа в ділянку шиї - життєво важливий орган людини. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_7 впав спиною на підлогу гостинної кімнати, та став руками прикриватися від озброєного ножем ОСОБА_4 , який продовжуючи своє суспільно-небезпечне діяння, схилившись над лежачим спиною на підлозі гостинної кімнати потерпілим ОСОБА_7 завдав йому ще не менше 8 ударів клинком того ж ножа в область шиї.

Внаслідок отриманих несумісних з життям тілесних ушкоджень у вигляді множинних різаних ран передньо-бічної поверхні шиї праворуч та нижньої третини лівого передпліччя, що супроводжувалися рясною крововтратою, потерпілий ОСОБА_7 в короткий проміжок часу помер на місці злочину.

Після вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, ОСОБА_4 , залишившись у приміщенні вказаної квартири, передав власний мобільний телефон ОСОБА_9 , яка сповістила поліцію про вбивство ОСОБА_7 .

Таким чином, в результаті суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран: передньо-бічної поверхні шиї праворуч (одна глибока з пошкодженням магістральних судин, дві поверхневі), та нижньої третини лівого передпліччя (три з ушкодженням крупних судин). Рани № 1 передньо-бічної поверхні шиї праворуч йде у напрямку ззаду-наперед та справа-ліворуч, та ушкоджує на своєму шляху шкіру, підшкірну жирову клітковину, правий грудино-ключично-соскоподібний м`яз, ушкоджує праву зовнішню та внутрішню яремні вени та передню стінку правої загальної сонної артерії, та сліпо закінчується в м`яких тканинах шиї праворуч. Відстань від шкірної рани на шиї праворуч до неушкодженого органокомплексу шиї складає приблизно 5,0 сантиметрів. Рани №№3-5 на своєму шляху ушкоджують шкіру, підшкірну жирову клітковину, поверхнево розташовані м`язи та судини, глибиною від 0,5 до 1,5 сантиметрів; двох поверхневих різаних ран шиї, поверхневих різаних ран правої та лівої кистей.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз трупу №513 від 16.03.2021 року та №513/1 від 06.04.2021 року, виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:

-поверхневих різаних ран правої та лівої кистей, двох поверхневих різаних ран шиї, відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-множинних різаних ран шиї та верхніх кінцівок з пошкодженням магістральних судин, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_7 , яка настала приблизно о 01-05 годині 24.02.2021 року в приміщенні гостинної кімнати квартири АДРЕСА_4 , внаслідок рясної крововтрати.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , оскільки згідно з висновком судово-психіатричної експертизи у останнього під час вчинення кримінального правопорушення мав місце психічний розлад, який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.
Потерпілий, також, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з таких підстав.
Так, відповідно до ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
З метою вирішення зазначених вище питань, судом були досліджені докази показання, документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
Так, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 суду пояснив, що він не заперечує поти обставин, зазначених в обвинувальному акті, оскільки дійсно вчинив вказане діяння. Дуже шкодує про вчинене.
Окрім того, потерпілий ОСОБА_7 показав, що загиблий був його батьком. 24.02.2021 року приблизно о 08-00 годині до нього зателефонувала співмешканка батька ОСОБА_10 та повідомила про загибель батька. Особисто обвинуваченого він не знає. Йому відомо з розповідей матері тільки те, що батьки в молодості з ним спілкувалися.
Також, судом досліджені письмові докази, а саме:
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.02.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було затримано було затримано, в порядку ч.3 ст.208 КПК України, безпосередньо після вчинення ним злочину (Т.2 а.с.34-35);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння (Т.2 а.с.36);
- висновок експерта №513 від 16.03.2021 року, згідно з яким при дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено ушкодження у вигляді: множинних різаних ран: передньо-бічної поверхні шиї праворуч (одна глибока з пошкодженням магістральних судин, дві поверхневі), та нижньої третини лівого передпліччя (три з ушкодженням крупних судин). Рани №1 передньо-бічної поверхні шиї праворуч йде у напрямку ззаду-наперед та справа-ліворуч, та ушкоджує на своєму шляху шкіру, підшкірну жирову клітковину, правий грудино-ключично-соскоподібний м`яз, ушкоджує праву зовнішню та внутрішню яремні вени та передню стінку правої загальної сонної артерії, та сліпо закінчується в м`яких тканинах шиї праворуч. Відстань від шкірної рани на шиї праворуч до неушкодженого органокомплексу шиї складає приблизно 5,0 сантиметрів. Рани №№3-5 на своєму шляху ушкоджують шкіру, підшкірну жирову клітковину, поверхнево розташовані м`язи та судини, глибиною від 0,5 до 1,5 сантиметрів; двох поверхневих різаних ран шиї, поверхневих різаних ран правої та лівої кистей. Тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран: передньо-бічної поверхні шиї праворуч (одна глибока з пошкодженням магістральних судин, дві поверхневі), та нижньої третини лівого передпліччя (три з ушкодженням крупних судин) перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження, у вигляді поверхневих різаних ран правої кісті, синця поперекової області та підшкірних крововиливів на шиї не перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті, але сприяли більш швидкому настанню смерті. Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ на момент розтину трупу та на момент огляду трупу на місці його виявлення, можливо припустити, що смерть його настала не більш, ніж за 2 години до огляду трупу на місці виявлення. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа етиловий спирт виявлено в концентрації 4,20 промілє у крові та 3,72 промілє у сечі, що стосовно живих осіб відповідає тяжкому отруєнню (Т.2 а.с.93-98);
- висновок експерта №513/1 від 06.04.2021 року, відповідно до якого, окрім висновків експерта №513 від 16.03.2021 року, зазначено, що всі виявлені тілесні ушкодження трупа у вигляді множинних різаних ран шиї та верхніх кінцівок з пошкодженням магістральних судин, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді поверхневих різаних ран правої та лівої кистей, двох поверхневих різаних ран шиї, синці в правій поперековій ділянці, підшкірного крововиливу передньо-бічної поверхні шиї ліворуч, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені ушкодження виникли прижиттєво, послідовно, одне за одним в короткий проміжок часу. Враховуючи анатомічну локалізацію різаних поранень, можливо вказати, що потерпілому було завдано не менше 9 ударів від дії плоского предмету, що має гострий край (крайку), а саме: в область шиї не менше трьох ударів, у ліву верхню кінцівку не менше 5 ударів, у праву верхню кінцівку не менше 1 удару. Враховуючи анатомічну локалізацію синці в правій поперековій ділянці та підшкірного крововиливу в ділянці передньо-бічної поверхні шиї ліворуч, можливо вказати, що вони утворились не менш, як від двох ударів твердим тупим предметом (пердметами) або від ударів об такий (такі). Різані рани на долонних поверхнях кистей могли виникнути при спробі потерпілого захиститися від дії гострого предмету. Враховуючи анатомічну локалізацію, кількість та морфологічні особливості тілесних ушкоджень, можливо вказати, що показання свідка ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_4 про механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , надані ними під час слідчого експерименту від 18.03.2021 року, могли виникнути за механізмом, який був продемонстрований під час нього (Т.2 а.с.100-105);
- висновок судово-психіатричного експерта №92 від 24.03.2021 року, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 в амбулаторних умовах встановити діагноз і вирішити стосовного нього експертні питання неможливо у зв`язку з короткочасністю обстеження, необхідністю тривалого динамічного спостереження за ним. Рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (Т.2 а.с.119-122);
- висновок судово-психіатричного експерта №61 від 28.04.2021 року, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння знаходився в стані скороминущого тимчасового розладу психічної діяльності в формі патологічного просонкового стану. Зазначене гостре психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час, також, не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом із метою попередження виникнення повторного психотичного стану (Т.2 а.с.131-135).
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
За змістом ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, яка повинна відповідати вимогам статті 513 КПК України і містити в собі, як формулювання суспільно-небезпечного діяння, визнаного судом встановленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.
При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, згідно з ч.1 ст.94 КК України, є обов`язковим врахування: 1) характеру і тяжкості захворювання; 2) тяжкості вчиненого діяння; 3) ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.
Зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, передбачений ч.3 ст.94 КК України і, відповідно до неї, може бути застосований судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
При цьому, у п.15 постанови Пленуму ВСУ №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» вказано, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
При визначенні ОСОБА_4 виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер і тяжкість захворювання останнього, рекомендації експертів про тип лікувального закладу, особу ОСОБА_4 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що відноситься до категорії особливо тяжких, за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався (Т.2 а.с.148, 149), раніше не судимий (Т.2 а.с.147), за місцем проживання характеризується з нейтральної сторони (Т.2 а.с.150), та дійшов висновку, що за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 є ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні. Зазначені дії вчинені ОСОБА_4 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, що є підставою для застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Окрім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження, щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (Т.2 а.с.49-51).

Відповідно до ч.3 ст.508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і дають підстави вважати, що ОСОБА_4 зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, на думку суду, ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду, оскільки у нього відсутні тісні соціальні зв`язки, що могли б стримати його не покидати межі місця проживання та України. При цьому, ОСОБА_4 проживає поза місцем своєї реєстрації за межами м. Кривого Рогу, що свідчить, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України

Також, суд вважає, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків, оскільки останній вчинив особливо тяжкий умисний насильницький злочин проти життя та здоров`я людини, що призвело до смерті потерпілого, тому є реальні підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що не має офіційного місця роботи та коштів на існування, тому, на думку суду, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Частиною другою статті 508 КПК України, передбачено, що запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №61 від 28.04.2021 року, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння знаходився в стані скороминущого тимчасового розладу психічної діяльності в формі патологічного просонкового стану. Зазначене гостре психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час, також, не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом із метою попередження виникнення повторного психотичного стану (Т.2 а.с.131-135).

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обраного щодо ОСОБА_4 з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у провадженні підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. 92-94 КК України, ч.2 ст. 292, 503, 508, 512, 513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 24.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, а саме до Комунального закладу «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», що знаходиться за адресою: вул. Бехтєрєва, 1, м. Дніпро.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального закладу «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», що знаходиться за адресою: вул. Бехтєрєва, 1, м. Дніпро.
Виконання ухвали покласти на начальника Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровської області.
До набрання ухвалою суду законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального закладу «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», що знаходиться за адресою: вул. Бехтєрєва, 1, м. Дніпро залишити без змін.
Судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1307,60 грн. віднести на рахунок Державного бюджету України.
Речові докази два ножі, зрізи нігтів з обох рук трупу, мікрооб`єкти з долонних поверхонь трупу, дактокарта трупу, два змиви, упакований до спеціального пакету 0017296, штани, футболка та кофта, вилучені у ОСОБА_4 , зразок крові трупу ОСОБА_7 , які знаходяться у камері зберігання речових доказів Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровської області (квитанція №1201) знищити (Т.2 а.с.143, 144).
Речовий доказ мобільний телефон «Самсунг Е1100Т», ІМЕІ НОМЕР_1 , який знаходяться у камері зберігання речових доказів Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровської області (квитанція №1201) повернути законному представнику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 (Т.2 а.с.143, 144).
Речові докази ДВД-диск з відеозаписами бодікамер патрульних поліцейських та ДВД-диск з аудіозаписами повідомлення до поліції, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (Т.2 а.с.143).
Копію ухвали направити для виконання до Комунального закладу «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», що знаходиться за адресою: вул. Бехтєрєва, 1, м. Дніпро.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений 21.05.2021 року.

Суддя ОСОБА_1