справа № 208/1308/21
№ провадження 1-кс/208/882/21
УХВАЛА
Іменем України

20 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України в межах кримінального провадження № 0000005 від 24.02.2021 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого у ПАТ «ДХХЗ», раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків.

В судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, посилалась на обставини зазначені в клопотанні, наполягала на продовженні щодо підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також зазначила, що на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.03.2021 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до експертного закладу з метою проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 не перевищує вищевказаний термін, а результат проведеної експертизи має суттєве значення для кримінального провадження та судового розгляду, але її завершення потребує додаткового часу, що не залежить від органу досудового розслідування, тому вказані дії не могли бути здійснені раніше.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні, наполягав на продовженні щодо підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою провину визнав, зазначив, що не має наміру переховуватись та впливати на свідків, та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Просив надати йому можливість побути з дітьми.
Захисник ОСОБА_6 також просив застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
В провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000005 від 24.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України. В межах даного провадження, 24.02.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, та 25.02.2021 останньому слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.03.2021 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до експертного закладу з метою проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. 19.04.2021 року постановою керівника Кам`янської окружної прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців (до 24.05.2021 року).
Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання та кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується протоколом допиту свідків; протоколом огляду місця події та трупу від 24.02.2021; речовими доказами, які вилучені під час складання протоколу у порядку ст. 208 КПК України, та речовими доказами, які вилучені під час огляду місця події; лікарським свідоцтвом про смерть; іншими доказами в їх сукупності.
Фактичні дані щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, слідчий суддя, виходячи з покладених на нього повноважень та обов`язків, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження відносно нього запобіжного заходу, що узгоджується з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає реальними, доведеними, та такими, що не перестали існувати, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні (підозрюваний вчинив вказане кримінальне правопорушення в присутності своїх і потерпілої неповнолітніх дітей, особисто знайомий із свідками у даному кримінальному проваджені, та деякі із них є близькими родичами підозрюваного); вчините інше кримінальне правопорушення.

Також, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого щодо наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме те, що після проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, у кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , та повідомити її підозрюваному; ознайомити ОСОБА_5 з правом на захист, додатково допитати його як підозрюваного; повідомити про завершення досудового розслідування підозрюваного, захисника, потерпілих, та їх законного представника;виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії підозрюваному, та захиснику та провести інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час виконання зазначених слідчих дій. В разі застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 скласти відповідне клопотання, реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії законному представнику, захиснику, у зв`язку із зазначеним досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 24.05.2021, у зв`язку із чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 24.05.2021, а строк запобіжного заходу по кримінальному провадженню закінчується 23.04.2021, однак по кримінальному провадженню необхідно виконати значний обсяг слідчих дій, на виконання яких необхідно строк не менше одного місяця.
Слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.1993 року у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка.
Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його «вразливій» стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи, що ОСОБА_7 загрожує позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого ухвалою слідчого судді від 13 січня 2020 року.
ЄСПЛ у рішеннях від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку слідчого судді, жоден із запобіжних заходів, менш тяжчий ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не нівелює ризики переховування його від органів досудового розслідування та/або суду або вчинення іншого кримінального провадження.
Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196, КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України в межах кримінального провадження № 0000005 від 24.02.2021 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою до 23 травня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1