Номер провадження: 11-кп/813/940/21
Номер справи місцевого суду: 519/1282/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на вирок Южного міського суду Одеської області від 14 грудня 2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №№0000108 від 21 травня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Новоборисівка Великомихайлівського району Одеської області, за національністю українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини,
встановлені судом першої інстанції.
Вироком Южного міського суду Одеської області від 14 грудня 2020 року, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. Вирішено питання з речовими доказами у кримінальному провадженні.
Оскарженим вироком встановлено, що ОСОБА_7 16.05.2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_2 , яку орендував у громадянки ОСОБА_9 , побачив телевізор марки «SAMSUNG» чорного кольору, модель LE32B450C4W, тип модель LE32B450, серійний номер 03723LDZ200884V із наявною подряпиною, який був у використанні, та пральну машину марки «LG», модель «Inverter Direct Drive», білого кольору, яка була у використанні, які належать потерпілій ОСОБА_9 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаних речей.
Надалі, 16.05.2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, діючи умисно, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає або поруч відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, викрав телевізор марки «SAMSUNG» чорного кольору, модель LE32B450C4W, тип модель LE32B450, серійний номер 03723LDZ200884V03723LD200884V, належний потерпілій ОСОБА_9 , після чого він залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 750 (сімсот п`ятдесят) гривень.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужого майна, 19.05.2020 року в період часу з 18 години 25 хвилин по 18 годину 31 хвилина, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_2 , яку орендував у потерпілої ОСОБА_9 , із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, діючи умисно, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає або поруч відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, викрав пральну машину марки «LG», модель «Inverter Direct Drive», білого кольору, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , після чого він залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 800 (вісімсот) гривень.
Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1 550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржував правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, проте вважав, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, підлягає зміні у частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання застосував закон, який не підлягав застосуванню, а саме Закон України №2617- VIІІ від 22.11.2018 року, чим погіршив становище обвинуваченого, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення діяла редакція закону, яка передбачала покарання у виді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 просив апеляційний суд призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

В іншій частині оскаржений вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченої та правильність кваліфікації її дій, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а його дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до положень ч. 6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з положеннями ч. 5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до оскарженого вироку, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, який, відповідно до положень ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував в якості обставини, що пом`якшує покарання його щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції встановлені не були.

Також суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра (а.к.п.64-65), за місцем проживання характеризується добре (а.к.п.66), раніше не судимий (а.к.п.43-44), викрадене майно повернуто потерпілій особі (а.к.п.87), претензії будь-якого характеру до обвинуваченого з боку потерпілого відсутні.

Між тим, як зазначено вище, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, яка пом`якшує покарання, а також встановлених обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд першої інстанції призначив йому покарання у виді штрафу, посилаючись на те, що саме цей вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

В свою чергу, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді штрафу застосував закон, який не підлягав застосуванню, а саме Закон України №2617- VIІІ від 22.11.2018 року, чим погіршив становище обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому епізоди кримінальних проступків 16 травня 2020 року та 23 травня 2020 року.

На момент вчинення кримінального правопорушення діяла редакція Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року зі змінами, внесеними Законом № 1449-VI від 04 червня 2009 року, яка передбачала покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з положеннями ч.2 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок суду.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року зі змінами, внесеними Законом № 1449-VI від 04 червня 2009 року, оскільки цим законом було передбачено покарання у виді штрафу у меншому розмірі ніж в новій редакції, а тому необхідно застосовувати покарання, яке було більш м`яким.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Южного міського суду Одеської області від 14 грудня 2020 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000, 00 грн. змінити в частині призначення покарання.
Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання завчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу - сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 гривень.
В іншій частині оскаржений вирок залишити без змін.
Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4