Справа №766/2463/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
провівши відкрите судове засідання на підставі клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2013 року за № 0001890, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 356 КК України,

встановив:
Прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2013 року за № 0001890, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 356 КК України.

В клопотанні прокурора порушено питання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначено, що під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, жодній особі не було повідомлено про підозру.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом напревлення повістки та оголошення на сайті суду.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши наведені у клопотанні прокурора доводи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
На день розгляду клопотання жодній особі не повідомлялось про підозру.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, у тому числі, відносяться законність, публічність.
У ст. 9 КПК України (принцип законності) передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.25 КПК України принцип публічності передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що у даному випадку для закриття кримінального провадження необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість органу досудового розслідування встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, відомості до ЄРДР про дане кримінальне правопорушення було внесено 16.03.2013 року за заявою ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа її житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, у клопотанні прокурора не зазначено, обставин, які перешкодили органу досудового розслідування встановити осіб винних у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та обставин, які на теперешній час унеможливлюють встановити осіб винних у скоєнні кримінального правопорушення.
Таким чином, у цій частині клопотання прокурора належним чином немотивовано , з матеріалів кримінального провадження не можливо зробити однозначного висновку про неможливість органу досудового розслідування встановити осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.284,314, 376 КПК України суд,-
постановив:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2013 року за № 0001890, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 356 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1