Справа №635/4628/21
Провадження по справі №1-в/635/504/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судових засідань ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судуподання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Апатіти Мурманської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року за ч. 2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк основного покарання ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення. З дати затримання 11.04.2016 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.12.2018 року вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року залишено без змін. Постановою Верховного суду від 14 листопада 2019 року ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.12.2018 року залишено без змін.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.07.2020 року ОСОБА_5 замінено не відбуту частину покарання у вигляді 2 років 26 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, як особі, яка стала на шлях виправлення із направленням засудженого до місць обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі та зарахуванням періоду слідування в порядку, передбаченому ст. 58 КВК України, за правилами встановленими ст. 72 КК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10.08.2020 року відповідно до ст. 58 КВК України ОСОБА_5 зараховано час слідування до виправного центру під вартою з дати ухвалення рішення суду, а саме з 06 липня 2020 року, до дати прибуття до виправного центру, за правилами ст. 72 КК України із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Початок строку відбування покарання - 11 квітня 2016 року.
Кінець строку відбування покарання 16 липня 2022 року.
Начальник державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області ОСОБА_6 звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , в обґрунтування якого посилався на те, що станом на 16.06.2021 року засуджений відбув більше ніж 2/3 призначеного вироком суду строку покарання. Засуджений за час відбування покарання у виправному центрі характеризується позитивно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, стягнень не має, працевлаштований на АО «Електромашина», за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року має судові витрати у розмірі 352 гривень, які відшкодував у повному обсязі, вину у вчиненні злочину визнав.
Засуджений та представник установи виконання покарань надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності .
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність підстав для задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_5 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.04.2016 року.
3 23.07.2020 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140) згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 року як особа, що стала на шлях виправлення, згідно ст. 82 КК України.
Зі змісту характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_7 за погодженням з начальником сектору СВПР майором внутрішньої служби ОСОБА_8 від 02 червня 2021 року, за час відбування покарання у виправному центрі характеризується позитивно, умови відбування покарання не порушував, стягнень не має, заохочувався адміністрацією установи два рази. Працевлаштований на АО «Електромашина», до виконання поставлених завдань ставиться добре, робітничу норму та поставленні завдання виконує, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. У відношенні до представників адміністрації виправного центру не конфліктний. ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Роботи із самообслуговування виконує, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. За характером спокійний, цілеспрямований, у відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Приймає участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами шляхом телефонних розмов, листування, побачень, отримує посилки та передачі. За вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року має судові витрати у розмірі 352 гривень, які відшкодував у добровільному порядку, , а тому адміністрація виправного центру зробила висновок, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_5 , останній має ряд непогашених та не знятих судимостей, а саме засуджений:
1) 28.10.1993 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 142 КК України( 1960р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.04.1997 року умовно- достроково на 1 рік 6 місяців 16 днів;
2) 15.04.1999 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 140, ст..43 КК України (1960р.) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Звільнений 18.12.2000 року за відбуттям строку покарання;
3) 06.11.2003 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст. 68, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна. Звільнений 07.08.2006 року умовно-достроково з невітбутим строком 1 рік 1 місяць 12 днів;
4) 16.01.2013 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України іспитовий строк 2 роки. Згідно ухвали Полтавського районного суду від 27.02.2014 року іспитовий строк відмінено та направлено в місця позбавлення волі. Звільнений 20.03.2015 року умовно-достроково з невітбутим строком 6 місяців 10 днів;
5) 22 грудня 2016 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.07.2020 року ОСОБА_5 замінену не відбуту частину покарання у вигляді 2 років 26 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.
На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання за вирокомПолтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, які відповідно до вимог ст. 12 КК України (в редакції на день вчинення) відносились до тяжких злочинів.
Суд враховує також ту обставину, що засуджений вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, після відбуття покарання знову вчиняв злочини та був засуджений, крім того, до засудженого вже тричі застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у 1993 році, 2003 році та 2013 році, після чого він знову вчиняв злочини та був засуджений.
Зазначене свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким№ 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого та нарахування заробітної плати, виданої начальником майстерні ОСОБА_9 та довідки про доходи ОСОБА_5 , виданої головним бухгалтером ОСОБА_10 , засуджений був працевлаштований у серпні 2020 року у майстерні установи, в період з вересня 2020 року по грудень 2020 року на контрагентському об`єкті Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№109), у лютому 2021 року на контрагентських об`єктах Філія «КРОСС-п/ф «ЗОРЯ» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» та АТ «Електромашина», в період з березня 2021 року по травень 2021 року на контрагентському об`єкті АТ «Електромашина», за що отримував заробітну плату.
Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на протязі всього періоду відбуття покарання поведінка змінювалась, а саме: під час тримання в Полтавському слідчому ізоляторі з 13.04.2016 року по 27.01.2019 засуджений характеризувався з негативного боку, заохочень не мав, мав стягнення у 2019 році, яке виразилось у зберіганні продуктів шумування; з 28.01.2019 року відбував покарання у Харківській виправній колонії №43, де характеризувався з посереднього боку, заохочень та стягнень не мав, про що свідчить характеристика на засудженого від 06.02.2019 року. Під час тримання в Полтавському слідчому ізоляторі з 19.03.2019 по 02.06.2019 року характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. І тільки коли з 03.06.2019 року відбував покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43) поведінка засудженого почала змінюватись, він став характеризуватись з позитивного боку за що заохочувався двічі у 2019 та у 2020 роках, до оплачуваних робіт не залучався у зв`язку з недостатністю виробничих потужностей, залучався до робіт з благоустрою без оплати праці (Про зазначене свідчить характеристика на засудженого від 10.06.2020 року, довідка щодо працевлаштування засудженого від 27.05.2020). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.07.2020 року ОСОБА_5 замінену не відбуту частину покарання у вигляді 2 років 26 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі. За час відбування в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140) з 23.07.2020 року засуджений характеризується позитивно, умови відбування покарання не порушував, стягнень не має, заохочувався адміністрацією установи два рази у 2020 та 2021 роках.
Відбуття засудженим 2/3 строку покарання, отримання за п`ять років одного стягнення та чотирьох подяк, сам факт працевлаштування засудженого тільки протягом останнього року відбуття покарання без наявності будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про сумлінне ставлення до праці, не є достатніми даними, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року.
Зазначені вище дані про особу засудженого, який має ряд непогашених та не знятих судимостей, неодноразово засуджений за злочини проти власності, а останній раз проти здоров`я особи, та неодноразово звільнений умовно-достроково від відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив, та його поведінку за період відбування покарання у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення Зазначене свідчать лише про те, що на час звернення із поданням виправного центру про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засуджений почав ставати на шлях виправлення, але не довів свого остаточного виправлення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року та вважає подання таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 20 серпня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1