Справа №:755/7499/21
Провадження №: 1-кп/755/1085/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засдання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданніклопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 10 лютого 2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Немерче, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
особи, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
слідча СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , звернулась з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 10 лютого 2021 рокущодо ОСОБА_4 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
За наслідками судового розгляду є доведеним факт того, що10 лютого 2021 року, приблизно о 07 год 00 хв ОСОБА_4 перебувала за місцем реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 , який спав у приміщенні однієї з кімнат. У цей час з невстановлених причин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 взяла сокиру та зайшла до кімнати, де спав потерпілий.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесного ушкодження, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що потерпілий спав та не міг чинити опору, неочікувано для нього, нанесла один цілеспрямований удар сокирою в голову.

Внаслідок отриманого тілесного ушкодження потерпілого ОСОБА_8 госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

Згідно висновку експерта № 042-280-2021 від 09 березня 2021 року-20 квітня 2021 року: аналіз наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 дає підстави зробити підсумки, що на момент звернення по медичну допомогу і в подальшому проведенні клінічних і інструментальних досліджень у нього виявлено:

-відкриту черепно-мозкову травму: забійну рану м`яких тканин лівої лобно-тім`яної ділянки, лінійний перелом лобної та тім`яної кісток зліва, геморагічні субдуральні нашарування лівої лобно-тім`яної області.

Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось від дії тупого предмету, характерні властивості якого, за даними медичної документації, визначити неможливо.

Морфологія виявленого тілесного ушкодження, а також часові дані, наведені в медичній документації, дозволяють вважати спроможними термін утворення в строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 10 лютого 2021 року до 07 год 21 хв.

Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, є критерії небезпеки для життя, тому відповідно до п. п. 2.1.2. та 2.1.3 б/ «Правил», виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, уїї дочки з 2014 року почали проявлятися зміни у психіці в результаті фінансових труднощів та відвідувань релігійних общин. А також те, що потерпілий ОСОБА_8 протягом часу співжиття погано відносився до її дочки, зачиняв у квартирі. Проти задоволення клопотання не заперечувала.

Будучи допитаним у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 вказав, що більше року проживає з ОСОБА_4 , періодично проживає в інших місцях, якщо вони сваряться. 9 лютого ввечері запізнився на маршрутку у хостел, де проживає, та пішов додому до ОСОБА_4 , яка його не пустила у квартиру. Під ранок 10 лютого вона відчинила двері і він зайшов та у них почалась сильна сварка. Після сварки він почав складати інструменти на полиці в коридорі та йому випадково на голову впала сокира. Оскільки він ще злився на ОСОБА_4 , то вирішив її оговорити. Вказує, що після падіння сокира залишилась лежати на підлозі, а він пробував самостійно зупинити кров. Під час дачі показань та проведення слідчого експерименту надавав покази, щоб оговорити ОСОБА_4 , а тепер розказує правду. Крім того зазначив, що не думав, що все так далеко зайде і її помістять у лікарню. Претензій до неї не має. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки він змінив свої показання у суді.

ОСОБА_4 також заперечувала проти задоволення клопотання та просила надати їй змогу укласти угоду про примирення з потерпілим.

Захисник, з урахуванням змінених показань потерпілого, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню.
Незважаючи на той факт, що в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 виклав іншу версію про механізм нанесення йому тілесного ушкодження, суд криттично оцінює дані показання з огляду на таке.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння вищевказаних дій об`єктивно підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами:

-довідкою з КМКЛШМД від 10 лютого 2021 року, згідно якої у ОСОБА_8 виявлено відкриту ЧМТ. Забій головного мозку. Лінійний перелом в лівої лобно-тім`яної ділянки, геморагічні субдуральні нашарування лівої лобно-тім`яної області;

-протоколом огляду місця події від 10 лютого 2021 року з фототаблицею, згідно якого на сходовій клітці загального коридору шостого кольору виявлено плями бурого кольору та ганчірку з плямами бурого кольору;

-протоколом обшуку квартири АДРЕСА_2 , під час якого по всій кімнаті виявлено плями бурого кольору, предмет схожий на сокиру, який знаходився у кімнаті посеред одягу, сумку з плямами бурого кольору. У ванній кімнаті виявлено сліди бурого кольору та полотенце з плямами бурого кольору. Крім того, з відеозапису встановлено, що в квартирі панує безлад, кімнати закидані сміттям, ніяких полиць на стінах не виявлено. А сама ОСОБА_4 підтверджує факт нанесення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , оскільки він над нею знущався;

-постановами про визнання речовими доказами;

-висновком експерта №042-280-2021, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя;

-талоном викликом №336 від 10 лютого 2021 року, у якому приводом виклику вказано «сожительница розрубала голову топором сильна кровотеча», швидку викликав сам потерпілий;

-медичною картою стаціонарного хворого №734 ОСОБА_4 ;

-копіями карт виїзду бригад екстреної медичної допомоги від 18 квітня 2020 року, 20 жовтня 2020 року, 22 жовтня 2020 року, 23 жовтня 2020 року, 28 жовтня 2020 року, 29 жовтня 2020 року, 06 лютого 2021 року, 10 лютого 2021 року, 11 лютого 2021 року;

-повідомлення з ТМО «Психіатрія» про те, що ОСОБА_4 перебуває під консультативним наглядом психіатра з 2014 року з діагнозом: Гіпоманіакальний синдром.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 06 квітня 2021 року вбачається, що потерпілий повідомив такі обставини: в нічний час прийшов до квартири, після чого пішов спати. Потім відчув удар. Відкривши очі, побачив ОСОБА_4 , яка вибігла з кімнати. Піднявшись, побачив, що у нього йде кров. Тоді вийшов у коридор і викликав швидку допомогу. Чітко показав, як лежав на ліжку, як побачив ОСОБА_4 та виявив рану на голові. Потім помітив у останньої сокиру.

Показання, надані потерпілим під час проведення слідчого експерименту, логічно узгоджуються з іншими матеріалами провадження, оскільки, згідно протоколу обшуку, сокиру дійсно виявлено у кімнаті посеред одягу, а не в коридорі біля полиці, з якої вона ніби то впала йому на голову. З відеозапису не встановлено, що в цій квартирі взагалі існує така полиця. Також сумнівними видаються показання потерпілого у частині, що після ночі, проведеної в коридорі на сходах, він пішов займатись прибиранням на полиці з інструментами. А більш вірогідним та правдивим видається той факт, що ОСОБА_8 пішов спати.

Крім того, згідно висновку експерта № 091-50-2021 кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні робочої частини сокири знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові виявлений антиген Аізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_8 .

З карти виїзду швидкої медичної допомоги №336 від 10 лютого 2021 року у потерпілого ОСОБА_8 виявлено рублену рану голови. Зі слів пацієнта його вдарила по голові сокирою співмешканка ОСОБА_4 . Він самостійно викликав медичну допомогу.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №50 ОСОБА_4 вперше доставлена до ТМО «Психіатрія» у період часу з 13 липня 2014 року, оскільки поводила себе неадекватно, вибігла босоніж на вулицю та просила допомоги у перехожих. Того ждня побила доньку, тягнула за волосся, наносила удари кулаками.

Наступна госпіталізація відбулась у квітня 2016 року, оскільки ОСОБА_4 вела себе неадекватно, конфліктувала з оточуючими. У травні 2016 року госпіталізована у зв`язку з тим, що погрожувала перехожим кухонним ножем. Підтримуюче лікування не приймала.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 госпіталізували до ТМО «Психіатрія», оскільки вона вдома намагалась вибити сокирою двері.

13 лютого 2018 року за заявою опікунської ради ОСОБА_4 оглянута лікарем-психіатром за місцем проживання. Вона перебувала в антисанітарних умовах, немає води та газу, дзеркало розбите, а двері пошкоджені ударами від сокири.

Причинами госпіталізації з 13 лютого 2018 року були агресія до сусідів, вибивання дверей сокирою, погрози включити газ та підірвати будинок. Від госпіталізації категорично відмовлялась, підтримуючу медикаментозну терапію не приймала.

Також у медкарті містяться численні пояснення сусідів, які повідомляють, що ОСОБА_4 поводиться неадекватно, проявляє агресію, ходить оголена, погрожує ножем та з сокирою напала на голову правління будинку, псує майно, обриває дроти, затоплює сусідів, намагалась пошкодити магістральну газову трубу.

З 28 жовтня 2020 року перебувала у ТМО «Психіатрія», оскільки повідомила про замінування будинку.

Також у висновку експерта зазначено, що 10 лютого 2021 року потерпілий ОСОБА_8 повідомив про загострення психічного стану ОСОБА_4 та пояснив, що того дня він пізно прийшов і вона не пустила його в квартиру. Під ранок зміг потрапити до квартири і відразу пішов спати. Прокинувся від удару сокирою по голові, який нанесла ОСОБА_4 , тоді він вийшов у коридор та виклик швидку.

Працівники поліції повідомили, що на 6 поверсі зустріли чоловіка, зі слідами крові на голові, який пояснив, що його вдарила сокирою співмешканка поки він спав. Також дав їм ключі від квартири. Там вони побачили багато слідів крові, безлад та оголену жінку в чорній шапці на голові. Вона сказала, що її співмешканець голосно хропів, тому вона взяла сокиру та вдарила його по голові.

У записах лікаря приймального відділення зазначено, що при госпіталізації ОСОБА_4 не заперечувала спроби вбивства співмешканця, оскільки він постійно знущався над нею та ґвалтував.

Крім того зазначено, що під час перебування у відділенні регулярно отримувала передачі від потерпілого.

На період кримінального правопорушення ,у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вона виявляла ознаки: Шизоафективного розладу, маніакальний тип (згідно з МКХ-10: F25.0) і за своїм психічним станом в той період часу не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На теперішній час ОСОБА_4 виявляє ознаки: Шизоафективного розладу, маніакальний тип (згідно з МКХ-10: F25.0). За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді її госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Отже, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що показання, які потерпілий ОСОБА_8 надав у судовому засіданні спрямовані лише на те, щоб допомогти ОСОБА_4 уникнути відповідальності за скоєне. Про це також свідчать слова потерпілого про те, що він не думав, що «все зайде так далеко, аж до суду та поміщення в психіатричний заклад».

Щодо клопотання ОСОБА_4 про надання можливості укласти угоду про примирення з потерпілим, суд вважає за необхідне роз`яснити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1ст. 121 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що свідчить про те, що на нього не розповсюджується можливість укладення угоди про примирення.

Крім того, згідно висновку експерта, ОСОБА_4 за своїм психічним станом на теперішній час потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді її госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, оскільки і на час вчинення суспільно небезпечного діяння, і на теперішній час, за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням цих обставин вона не є суб`єктом злочину, оскільки є неосудною. А неосудність виключає можливість притягнення до кримінальної відповідальності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що час, місце, спосіб та інші обставини вчиненні суспільно небезпечного діяння органами досудового розслідування встановлені правильно.
Крім того, суд вважає, що зазначене суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до неї покарання, а тому слід застосувати примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладуз надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільнонебезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_4 для себе або інших осіб, а також з урахуванням висновків судово-психіатричного експерта, суд вважає необхідним застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 342-380,503-518 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 10 лютого 2021 року щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді її госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, застосований до ОСОБА_4 до вступу ухвали в законну силу - залишити без змін.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: недопалок, змиви РБК, ганчірку з плямами бурого кольору, які поміщені до пакету №SUD 2092309; предмет, схожий на сокиру, поміщений до картонної коробки, рушник синьо-білого кольору з плямами РБК, змиви РБК знищити. DVDдиск з відеозаписом обшуку, CD диск із аудіозаписом служби «103», CD диск із відеозаписом слідчого експерименту залишити при матеріалах клопотання; особисті документи, які поміщені до пакету №SUD 4010347, сумку коричневого кольору з написом «EuroSpin», куртку чорного кольору, шнурівки білого кольору, шнурок чорного кольору, аскорбінову кислоту повернути власнику.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10.02, 11.02 та 12.02.2021 на недопалок, змиви РБК, ганчірку з плямами бурого кольору,предмет, схожий на сокиру, рушник синьо-білого кольору з плямами РБК, змиви РБК, особисті документи, сумку коричневого кольору з написом «EuroSpin», куртку чорного кольору - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год 00 хв 25 травня 2021.

Суддя : ОСОБА_1