Провадження № 1-кп/127/526/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2021 р. за № 0000296 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівки Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, вдівця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 28.03.2021 року приблизно о 20 год. 30 хв., з метою приготування вечері, прийшов на кухню загального користування, що розташована на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу заборгованості за комунальні послуги, якими він користується. Під час конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень вищевказаним особам. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на спричинення шкоди здоров`ю, ОСОБА_3 штовхнув у груди ОСОБА_7 та став наносити йому удари кулаками обох рук в область обличчя. Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді садна підборіддя та тріщини (перелому) кореня 2-го зуба справа на верхній щелепі, які утворились від дії (удару) тупого твердого предмета (предметів) та згідно висновку експерта № 263/359 від 12.05.2021 року належать до легких тілесних ушкоджень. В цей час, протиправні дії ОСОБА_3 щодо побиття ОСОБА_7 намагався припинити ОСОБА_8 , а саме почав відтягувати ОСОБА_3 від свого сина ОСОБА_7 , однак ОСОБА_3 , відпустивши останнього, не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої протиправні дії, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на спричинення шкоди здоров`ю, почав наносити удари кулаками обох рук в область голови ОСОБА_8 . Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді поверхневої забійної рани, синця та садна на голові, які утворились від дії (удару, тертя) тупого твердого предмета (предметів) та згідно висновку експерта № 262 від 29.03.2021 року належать до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку визнав та показав, що дійсно вчинив даний кримінальний проступок за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається та шкодує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить врахувати його вік та стан здоров`я та суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілих, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілих.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим, що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального проступку, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального проступку, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ч. 1 ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, вдівцем, за місцем проживання характеризується задовільно, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує вік обвинуваченого, його стан здоров`я, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Обставиною, яка, згідно ст.66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також майновий стан обвинуваченого, який є пенсіонером.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя