Провадження № 1-кп/643/1017/21
Справа № 643/7851/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2020 року за № 0003108 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09 березня 2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі (на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2020 року, точний час не встановлено, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в особливий період, перебував у м. Харкові з метою проходження військово-лікарської комісії, де у нього виник протиправний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , достеменно знаючи, що особливо небезпечна психотропна речовина PVP, являється психотропною речовиною, обіг якої заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, скориставшись безкоштовним багатоплатформним мобільним меседжером «Telegram», зайшов у інтернет-магазин та замовив особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, після чого, за допомогою додатку Privat-24, перевів грошові кошти в сумі 700,00 грн. на рахунок інтернет-магазину.

Далі, отримавши координати, де знаходилася психотропна речовина, ОСОБА_3 прослідував на вказане оператором інтернет-магазину місце, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Владислава Зубенка, 15, де забрав згорток фольги, всередині якого знаходився полімерний пакет з порошкоподібною речовиною біло-блакитного кольору, який ОСОБА_3 помістив до лівої кишені брюк, що були одягнені на ньому, та з вказаного часу почав зберігати її при собі.

Надалі, 14 червня 2020 року, близько 15:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від будинку № 130 по вул. Академіка Павлова у м. Харкові, був виявлений працівниками поліції. В подальшому, у період часу з 15:00 год. по 16:00 год., в ході огляду місця події ОСОБА_3 добровільно видав згорток фольги, всередині якого знаходився полімерний пакет з порошкоподібною речовиною біло-блакитного кольору, яку останній добровільно дістав з лівої кишені брюк вдягнених на ньому.

Згідно висновку експерта, порошкоподібна речовина біло-блакитного кольору, яку вилучено 14 червня 2020 року в ході огляду місця події у ОСОБА_3 , масою: 0,6444 грам, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP, в перерахунку на масу представленої речовини склала 0,4657 грам.

Відтак, 14 червня 2020 року ОСОБА_3 , всупереч Законам України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливу небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,4657 грам, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.

Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки вказана заява також підписана захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави піддавати сумніву добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд доходить висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст. 381, 382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (§ 86 рішення ЄСПЛ від 11 липня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», § 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, а також обставини вчиненого кримінального проступку, суд доходить висновку, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення (в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення), що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Витрати на проведення експертизи № 13/1/1643СЕ-20 від 11 серпня 2020 року, що проводилась Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, у розмірі 1307,60 грн., суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2020 року у справі № 643/9504/20 накладено арешт на майно, вилучене 14 червня 2020 року в ході огляду місця події за участю ОСОБА_3 , а саме на: паперовий конверт, який опечатано та скріплено печаткою «Для пакетів» Московського ВП ГУНП в Харківській області, у якому знаходиться полімерний пакет з невідомою речовиною синього кольору.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 КПК України для продовження існування арешту відсутні, то накладений арешт підлягає скасуванню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Керуючись ст. 2, 91, 368 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 березня 2021 року у справі № 638/1067/21, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1307,60 грн. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2020 року у справі № 643/9504/20, яке вилучене 14 червня 2020 року в ході огляду місця події за участю ОСОБА_3 , а саме: паперовий конверт, який опечатано та скріплено печаткою «Для пакетів» Московського ВП ГУНП в Харківській області, у якому знаходиться полімерний пакет з невідомою речовиною синього кольору.

Речовий доказ: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка перебуває на зберіганні в Управлінні логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області, відповідно до квитанції № 13251 від 07 вересня 2020 року, після набрання вироком законної сили знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1