Єдиний унікальний номер справи 172/1103/18
Провадження № 1-кп/185/153/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі колегії

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Павлограді кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397 від 07.08.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогригорівка Васильківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

06.08.2018 року приблизно о 21.40 годині обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , в ході словесної сварки з потерпілим ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий протиправний намір, направлений на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав декілька ударів кулаком правої руки в область голови потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми праворуч та струсу головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

19 квітня 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, будь-яких збитків потерпілому не спричинено, та узгодженого покарання, яке повинний понести обвинувачений - призначення за ч.2 ст.125 КК України покарання обвинуваченому у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання, в скоєному щиро кається, на досудовому слідстві сприяв швидкому розслідуванню вчиненого кримінального правопорушення, має реальну можливість виконання узгодженого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий пояснив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії кримінальних проступків.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений, розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для потерпілого, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України, для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.2 ст.125 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання, потерпілий ніяких претензій до обвинуваченого не має, та обставини, що пом`якшують покарання, а також визначене сторонами покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу - оскільки зазначений вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідає обставинам вчиненого кримінального проступку.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча та криміналістична експертизи, згідно довідок Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення експертиз було витрачено 2288.00 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 2288 гривень.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосований.

Цивільний позов в провадженні не заявлений.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 квітня 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, що внесено в ЄРДР за №0000397 від 07.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити узгоджене учасниками кримінального провадження покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що ставить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 2288 гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ 2105», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки «Нокіа», які передані на збереження потерпілому ОСОБА_7 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- сім слідів пальців рук, які перебувають в матеріалах провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, захисником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим - з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 КПК України

- прокурором - з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2