Справа №639/1327/21
Провадження №1-кп/639/277/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої подано клопотання ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «ЦПЗМНА МОЗ України» - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001759 від 06.12.2020 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Еркін-Шахар Адиге-Хабльського району Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , стосовно якого ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.12.2020 року застосовано примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом,

за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.09.2020 року до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте останній, під час перебування в умовах утримання в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (далі - ДУ «Харківський слідчий ізолятор») за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, знову вчинив суспільно небезпечне діяння проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

Так, ОСОБА_7 05.12.2020 року, приблизно о 10 год. 00 хв., перебував у приміщенні камери № 608 ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де разом із ним знаходився інший засуджений, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Саме в той час між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 стався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого ОСОБА_7 вирішив вчинити вбивство останнього з використанням у якості знаряддя злочину наявного у нього предмету із гострокутним кінцем.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_7 силою повалив ОСОБА_9 на підлогу та, перебуваючи зверху над ним, діючи з використанням наявного у нього у правій руці знаряддя злочину, а саме предмета із гострокутним кінцем, довжиною колотої частини 7 см, наніс ним із силою прицільно один удар у ділянку шиї ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила вбивство, піддавши травматизації особливо важливі життєві органи ОСОБА_9 , що призвело до розвитку небезпечного для життя стану та настання його смерті, виконав усі дії, які вважав за необхідне, для протиправного позбавлення життя останнього.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 , яка настала 05.12.2020 приблизно о 10 год. 00 хв., є крововтрата, що розвинулася в результаті колотої рани шиї зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів та зовнішньої сонної артерії шиї зліва, яка має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (згідно з пунктом 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), що підтверджено висновками судово-медичних експертиз № 10-12/3604-Дм/20 від 24.12.2020 та №10-12/7/3604-Дм/20/21 від 19.02.2021.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 не оспорював факт вбивства ув`язненого ОСОБА_10 та вищевикладених обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_7 надав показання, що з вересня 2020 року, у зв`язку із обранням стосовно нього запобіжного заходу, він утримувався під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Спочатку він утримувався в одній камері з ув`язненими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . З ОСОБА_9 у нього склались неприязні відносини, часто виникали конфлікти, оскільки ОСОБА_9 ображав його та спричиняв ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Пізніше ОСОБА_7 помістили до однієї камери з ув`язненим ОСОБА_9 та ув`язненим на прізвисько « ОСОБА_14 ». ОСОБА_9 та ОСОБА_14 вживали алкогольні напої та перебували в стані алкогольного сп`яніння. Гіві розпочав погрожувати ОСОБА_7 шматком битого скла, після цього ОСОБА_7 почав кликати працівників СІЗО на допомогу та просив, щоб його перевели до іншої камери. Після цього ОСОБА_14 та ОСОБА_9 його побили, оскільки його скарги черговому працівнику СІЗО могли їм нашкодити. В той час як ОСОБА_7 вивели на пост охорони, між ОСОБА_14 та ОСОБА_11 виникла бійка, після чого ОСОБА_14 вивели до дисциплінарного ізолятора. В подальшому в нічний час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вдвох помістили в камеру №608. Зранку ОСОБА_7 лежав на ліжку та дрімав, однак він не спав. В цей час він побачив, що ув`язнений ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до нього та приставив йому до шиї шматок битого скла. Після цього ОСОБА_7 схватив ОСОБА_9 за ноги та повалив його на підлогу, почав утримувати його руками на підлозі та, використовуючи в якості знаряддя злочину металеву ложку, її загостреною частиною (ручкою ложки), надавив в область шиї потерпілого ОСОБА_9 та спричинив йому ушкодження шиї. Внаслідок цього у ОСОБА_9 на шиї була пошкоджена артерія, у нього почала сильно текти кров та через деякий час він помер. Надалі ОСОБА_7 спричинив аналогічним чином інше ушкодження на шиї потерпілого з іншої сторони, з метою імітування того, що він нібито задушив потерпілого руками. Потім ОСОБА_7 поклав тіло ОСОБА_9 на ліжко, вимив на підлозі сліди крові, виправ свої речі та речі загиблого. Протягом дня він отримував харчування за двох ув`язнених. Лише ввечері цього дня працівники СІЗО встановили факт смерті ув`язненого ОСОБА_9 .

Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 надав показання, що його син, ОСОБА_9 , з 03.03.2017 року був заарештованим та утримувався під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». В грудні 2020 року від працівників Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області потерпілому ОСОБА_5 стало відомо про те, що його сина було вбито в слідчому ізоляторі співкамерником. Зі слів слідчого йому стало відомо, що у загиблого сина та ув`язненого ОСОБА_7 давно виникла конфліктна ситуація, через що останній і вбив його. Загиблий ОСОБА_9 був добрим, спокійним та не агресивним хлопцем, з яким не виникли будь-які конфліктні ситуації чи сварки.

Під час розгляду зазначеного кримінального провадження, за погодженням із учасниками судового розгляду, судом не проводився допит свідків сторони обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , оскільки прокурор відмовився від допиту вказаних свідків, враховуючи той факт, що ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини вчинення інкримінованого суспільно небезпечного діяння, а показання, які можуть надати вказані свідки, ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.
Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових та речових доказів у кримінальному провадженні, які є належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми доказами для прийняття процесуального рішення.
Так, повідомленням начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 05.12.2020 року підтверджується, що 05.12.2020 року під час вечірньої поіменної перевірки ув`язнених та засуджених, які тримаються на посту №22 режимного корпусу №6 ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в камері №608 був виявлений ув`язнений ОСОБА_9 , 1991 року народження, без ознак життєдіяльності (к.п. т. 1 а.с. 10).

Фактичними даними, відображеними в протоколі огляду місця події від 05.12.2020 р. підтверджується, що 05 грудня 2020 року в період часу з 23:30 до 04:00 слідчим Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_22 проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, камера №608, під час якого зафіксована обстановка на місці події, на ліжку виявлено труп чоловіка, виявлено та вилучено речі зі слідами речовини бурого кольору, а також фрагмент скла з РБК (к.п. т. 1 а.с. 22-65).

Висновками експертів №14/2521-Дм/20 від 13.01.2021, №14/2524-Дм/20 від 12.01.2021, №14/2527-Дм/20 від 08.01.2021, №14/2525-Дм/20 від 15.01.2021 року підтверджується, що на простирадлах, на кофті спортивній «Adidas», на махровому рушнику, які було вилучено в приміщенні камери №608 ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_9 не виключається (к.п. т. 1 а.с. 89-91, 101-102, 125-126, 131-132).

Висновком експерта №14/2520-Дм/20 від 16.12.2020 року підтверджується, що на фрагменті тканини (об`єкти №№6, 7), який був вилучений з ліжка трупа, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_9 не виключається. На вищевказаному фрагменті тканини (об`єкти №№1, 2, 4, 5), знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров у вказаних об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В, та походити від трупа ОСОБА_9 не може. На цьому ж фрагменті тканини (об`єкт №3) виявлена кров людини, встановити групову приналежність якої не виявилось можливим (к.п. т. 1 а.с. 137-139).

Згідно з висновком експерта №14/2518-Дм/20 від 19.12.2020 року, що на фрагменті тканини з подушки (об`єкт № 4), який був вилучений в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається. На вищевказаному фрагменті тканини з подушки, в об`єктах №1-3, знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В. Від гр-на ОСОБА_9 походження крові в цих об`єктах виключається (к.п. т. 1 а.с. 144-145).

Висновком експерта №14/2519-Дм/20 від 17.12.2020 року підтверджується, що на змиві з об`єкту №6 з полу (об`єкт №1), вилученому в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В. Від гр-на ОСОБА_9 походження вказаної крові виключається (к.п. т. 1 а.с. 150-151).

Протоколом огляду предмету від 28.12.2020 року та відеозаписами з нагрудних камер працівників установи, який здійснено 05.12.2020 року о 21:41 підтверджується, що на відеозаписі зафіксована зйомка діалогу між працівником установи та особою, схожою на слідчо-заарештованого ОСОБА_7 , який надає пояснення про те, що він вбив ув`язненого ОСОБА_9 . При цьому, поруч із останнім виявлено труп чоловіка, схожого на засудженого ОСОБА_9 .

На відеозаписах з камер відеоспостереження з коридору ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за 05.12.2020 зафіксовано, що о 00:23 з приміщення «ПОСТ 22» виведено в супроводі працівників двох осіб чоловічої статі, схожих на ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , яких переведено у одну з камер.

В подальшому в період часу з 00:23 до 20:40 на відеозаписах зафіксовано здійснення перевірок працівникам СІЗО камери №608, момент роздачі харчування в камеру, куди були попередньо поміщені особи схожі на ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Будь-яких надзвичайних подій чи інцидентів за цей період часу не зафіксовано.

Надалі, о 20:40 група осіб, що візуально є працівниками установи, увійшли до камери №608, двері камери після цього більше не зачинялись, після цього спостерігається активна діяльність осіб, що візуально є працівниками установи.

Протоколом огляду предмету від 28.12.2020 року підтверджується, що при перегляді вказаних відеозаписів встановлено, що вони являють собою суцільну зйомку від моменту поміщення до камери ДУ «Харківський слідчий ізолятор» осіб, схожих на ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з 00:23 05.12.2020 року із подальшим виявленням трупу ОСОБА_9 в даній камері із ознаками насильницької смерті. Як встановлено, протягом зазначеного періоду часу ніхто із працівників та інших осіб до вказаної камери не заходили, двері не відчинялися (к.п. т. 1 а.с. 195-202).

Постановою слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 від 28.12.2020 року вказані відеозаписи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (к.п. т. 1 а.с. 203-204).

Висновком судово-медичної експертизи № 10-12/3604-Дм/20 від 24.12.2020 року (к.п. т. 1 а.с. 72-76) підтверджується, що при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_9 встановлені наступні ушкодження:
1) голови: садна, синці, забійні рани на обличчі, крововиливи у м`які покрови голови;
2) шиї:

- колота рана №1, що розташована на передній поверхні шиї з права, на 2см доверху та вправо від верхнього краю щітоподібного хрящу, та на 5 см кпереду та декілька донизу від ділянки проекції правого кута нижньої щелепи, з ушкодженням м`яких тканин шиї, направлена спереду назад декілька знизу доверху, довжиною 2,3 см.
- колота рана №2, що розташована на передній поверхні шиї зліва, на 4 см вліво від верхнього краю щітоподібного хрящу, та на 4 см кпереду від ділянки проекції лівого кута нижньої щелепи, з ушкодженням м`яких тканин та м`язів шиї та з повним пересіченням зовнішньої сонної артерії зліва, рановий канал направлений спереду назад, декілька знизу догори, довжиною 7см;
3) зовнішні статеві органи: садно на калитці;
4) кінцівок: садна на кінцівках.
Колота рана шиї (рана №2) зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів та зовнішньої сонної артерії шиї зліва, утворилась за життя, незадовго до настання смерті, від однократного тиску гострого кінця, або вістря знаряддя на травмуючу поверхню і супроводжувалась проколом з одночасним просуванням знаряддя в тіло, розщепленням, розривом тканин стрижнем знаряддя.
Таким чином, колота рана шиї (рана №2) зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів та зовнішньої сонної артерії шиї зліва, призвела до розвитку крововтрати, на що вказує: нерясні трупні плями, малокрів`я внутрішніх органів, наявність крововиливів у внутрішню оболонку серця, що і стало причиною смерті гр-на ОСОБА_9 , та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
За ступеням тяжкості колота рана шиї (рана №2) зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів та зовнішньої сонної артерії шиї зліва, що призвело до розвитку крововтрати, що і стало причиною смерті гр-на ОСОБА_9 , має ознаки ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень, за критерієм небезпеки для життя, (згідно пункту 2.1.3. «о», «п» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Після нанесення колотої рани шиї (рана №2) зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів та зовнішньої сонної артерії шиї зліва, смерть гр-на ОСОБА_9 настала в короткий проміжок часу, обчислюємий першими хвилинами.
Маловірогідно, що ушкодження, що були виявлені в ході судово-медичної експертизи трупу гр-на ОСОБА_9 утворились від дії уламків скла.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупу виявлено етиловий спирт у кількості 1,38 ‰, що відповідає його вмісту при легкому алкогольному сп`яніння, інших спиртів не виявлено.

Висновком судово-медичної експертизи №10-12/7/3604-Дм/20/21 від 19.02.2021 року (к.п. т. 2 а.с. 10-13) додатково підтверджується, що смерть ОСОБА_9 настала не менш ніж за 16-18 годин до огляду трупу на місці події.
Показання надані в ході допиту підозрюваним ОСОБА_7 в частині механізму та характеру ушкоджень не відповідають даним отриманим в ході судово-медичної експертизи трупу гр-на ОСОБА_24 , а саме: на шиї трупу були виявлені колоті ушкодження, які утворились від неодноразової дії тиску гострого кінця, або вістря знаряддя на травмуючи поверхню і супроводжувалась проколом з одночасним просуванням знаряддя в тіло, розщепленням, розривом тканин стрижнем знаряддя.
Будь-яких ушкоджень на шиї, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, у тому числі і від рук нападника, при судово-медичній експертизі трупу гр-на ОСОБА_25 встановлено не було.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_7 .
Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, доведено поза розумним сумнівом та підтверджується показаннями особи, стосовно якої подано клопотання - ОСОБА_7 , а також сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Вимогами ч. 1 ст. 18 КК України визначено, що суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно з вимогами статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно з ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Висновком судово-психіатричного експерта №30 від 02.02.2021 року (к.п. т. 2 а.с. 87-90) підтверджується, що ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної.

Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Таким чином, в момент вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 перебував у стані неосудності, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України виключає кримінальну відповідальність особи, однак до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом роз`яснень, наданих в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у стані неосудності та до нього необхідно застосувати примусові медичні заходи у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, оскільки за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння він становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92 - 95 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 392, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_23 , погоджене із прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001759 від 06.12.2020 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом стосовно ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні у сумі 3818,07 грн. (три тисячі вісімсот вісімнадцять гривень 07 коп.) віднести за рахунок держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.12.2020 року по справі №639/7895/20 (провадження №1-кс/639/2807/20), накладений на майно (речі), вилучені в період часу 05.12.2020 року з 23:30 до 06.12.2020 до 04:00 год., під час огляду місця події в камері №608 ДУ «Харківський слідчий ізолятор», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- махрову ганчірку (полотенце) бежевого кольору зі слідами РБК, розміром 74х133см; синтетичну мочалку для миття посуду помаранчевого кольору з РБК, розміром 10*7см; фрагмент тканини з подушки зі слідами РБК з ліжка ОСОБА_9 ; фрагмент скла зі слідами РБК; простирадло блакитного кольору розміром 110*120см; простирадло фіолетового кольору зі слідами РБК розміром 110*120см; наволочку жовтого кольору з малюнком у квітах розміром 60*60см; простирадло коричневого кольору розміром 210*120см з слідами РБК; носки чорного кольору у кількості 3 штук; кофту спортивну чоловічу чорно-сірого кольору з капюшоном «Adidas» зі слідами РБК; спортивні штани темного кольору зі слідами РБК; фрагмент тканини з матрацу зі слідами РБК з ліжка трупа камери №608; нігтьові зрізи з правої та лівої руки ОСОБА_7 , які відібрано на підставі постанови прокурора Новобаварського відділу Харківської міської прокуратури №2 після набрання ухвалою законної сили знищити (к.п. т. 1 а.с. 59-60);

- флеш-носій USB - flesh об`ємом пам`яті 16 Gb в полімерному корпусі білого кольору прямокутної формі із синьою поверхнею із оглянутими 7 файлами з відеозаписами з нагрудних камер працівників СІЗО та відеозаписами з камер відеоспостереження ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 05.12.2020 року - залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (к.п. т. 1 а.с. 195, 203-204).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а для особи, яка тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1