Справа № 141/302/21
Провадження №1-кп/141/44/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 19.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Скала Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 з середньою освітою, не працює, неодруженого, раніше судимого 14.12.2017 року вироком Апеляційного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого не з`явився

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.03.2021 року у другій половині дня, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 .

В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, шляхом відкриття металевої засувки вхідних дверей, проник до горища підсобного приміщення, звідки таємно здійснив крадіжку трьох металевих труб довжиною 3 метри кожна, вартість яких становить 539 грн. 64 коп. та однієї труби з нержавіючої сталі довжиною 8 метрів 80 см, вартість якої становить 1146 грн. 11 коп., які належать ОСОБА_6 .

Після чого покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1685 грн. 75 коп.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст. 472 КПК України, 21.04.2021 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує його винуватість, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, сторонами угоди визначене узгоджене покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.

У судове засідання потерпілий не з`явився, належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду та призначити покарання, визначене угодою, вирішити питання витрат на залучення експертів.

ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд затвердити угоду; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок; погодився на призначення судом узгодженого покарання.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального процесу, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано правильно.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесено до тяжких злочинів, потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов' язання очевидно можливі для виконання.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлені.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, а саме: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, та обставини, що обтяжує покарання, приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів, в загальному розмірі 514 грн. 83 коп.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 474 -476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 квітня 2021 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000090 від 19.03.2021 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання на виконання вироку Оратівського районного суду Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів, в розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять ) грн. 83 коп.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області № 136/426/21 від 23.03.2021 року скасувати.

Повернути власнику майна, ОСОБА_6 три металеві труби, довжиною по (три) метри кожна, діаметром 32 мм та одну трубу з нержавіючої сталі, довжиною 8,80 метрів, діаметром 32 мм, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Липовець, вул. Г. Майдану, 75 Вінницької області.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів через Оратівський районний суд Вінницької області з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між підозрюваним, обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1