Справа № 211/3388/19
Провадження № 1-кп/211/146/21
У х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2021 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі кримінальне провадження№0000046 обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку, не працює, не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
22.03.2018 року , приблизно о 12.45 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в автомобілі марки «ВАЗ 2101» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 бежевого кольору рухався по вулиці Серафімовича. Під`їжджаючи до пішохідного переходу між вулицями Серафімовича та Башкірська, які розташовуються в районі залізничного вокзалу «Кривий Ріг-Головний», усвідомлюючи при цьому, що у пішоходів є перевага у русі, не зменшуючи швидкість, продовжував рухатись далі.
У цей час по вищевказаному переходному переходу рухався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Побачивши, що водій автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_6 не пригальмовує біля переходу, почав рухатись швидше. Коли ОСОБА_4 перебував посередині пішохідного переходу, водій автомобіля проїхав за спиною у останнього, при цьому ледь не зачепивши його. Обурений поведінкою водія, ОСОБА_4 вдарив пустою спортивною сумкою по лівому задньому крилу автомобіля, при цьому не пошкодивши його.
У цей час ОСОБА_6 зупинив автомобіль, вийшов з нього та цілеспрямовано направився до гр. ОСОБА_4 . Так, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у гр. ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи вищевказаний злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з мотивів раптової неприязні до останнього, ОСОБА_6 , розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, знаходячись в положенні стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_4 , умисно, цілеспрямовано, зі значною силою наніс останньому один удар правою рукою зігнутою в кулак в область обличчя, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та синця біля внутрішнього кінця лівої брові, який згідно висновку експерта №1735 від 15.11.2018, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 6 діб, але менше 21 доби) п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995р.№6.
До судового засідання надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.
ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання, та просива його задовольнити.
Прокурор не заперечувала проти вищевказаного клопотання, вважала можливим звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло понад три роки, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок і у відповідності до ст.49 КК України є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Потерпілий та його представник заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення проступку. ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Реалізуючи вимоги ч.ч.2,3 ст. 49 КК України, роз`яснення п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкого чи особливо тяжкого.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.49 КК України, ст. 284 КПК України , суд -
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України.
Кримінальне провадження №0000046 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов цивільного позивача- потерпілого ОСОБА_4 до цивільного відповідача- обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишити без розгляду.
Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілому ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .