Номер провадження: 11-сс/813/889/21
Номер справи місцевого суду: 501/1029/19 1-кс/501/325/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 25.05.2021 по кримінальному провадженні №0001608 від 16.12.2017, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Празі, Чехія, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом першої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді, в якій ухвалами від 25.05.2021 та 04.06.2021 виправлено описки, було частково задоволено клопотання слідчого ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 25 червня 2021 року.
Зобов`язано підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 25 червня 2021 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що обставини, викладені в повідомленні про підозру ОСОБА_7 підтверджуються наявними матеріалами провадження, що вказує на обґрунтованість пред`явленої йому підозри за ч. 5 ст. 191 КК України. З огляду на що, слідчий суддя дійшов переконання, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити документи ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ», а також незаконного впливати потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, інші ризики прокурором з огляду на матеріали провадження не доведені.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 не погоджуючись з рішенням слідчого судді вважає, що ухвала від 25.05.2021 підлягає скасуванню з огляду на те, що:
-слідчим суддею постановлено ухвалу поза межами строку досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру 26.04.2021, тому строк досудового розслідування спливає 26.06.2021, а строк дії запобіжного заходу згідно ухвали від 25.05.2021 становить до 24.07.2021;
-у порушення вимог ст. 242 КПК України розмір збитків не встановлений;
-повідомлення про підозру ОСОБА_7 не обґрунтоване, оскільки надані докази не підтверджують обставин викладених у ній, у даному випадку висновку економічної експертизи №68Е від 18.12.2019, яка виконана експертом за відсутності необхідної кваліфікації;
-жодних заяв про злочин та розрахунків збитків від потерпілої юридичної особи приватного права, не надано, потерпіла особа взагалі відсутня у кримінальному провадженні;
-висновком експерта №243 від 14.05.2021 спростовано версію слідства, та підтверджено, що кошти передані ОСОБА_10 за інвестиційними договорами внесені до каси Пат «ФК «СТС-ІНВЕСТ», що не враховано під час дослідження у висновку експерта №68Е від 18.12.2019;
-слідством не визначені обставини вчинення кримінального правопорушення, конкретний спосіб його вчинення: привласнення, або заволодіння, шляхом зловживання службовим становищем, що мають різну юридичну природу;
-ризики впливу на свідків, потерпілих, переховування від правоохоронних органів спростовуються відсутністю таких за період з 2017 року, а ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не існує, оскільки ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» не здійснює інвестиційної діяльності , не залучає нові інвестиції, а навпаки ОСОБА_7 за весь період здійснення своїх повноважень приймає активну участь у вирішенні наявних проблем багатоквартирного будинку;
-ризик знищення, спотворення доказів нівелюється відстороненням від посади голови ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ», проти якого сторона захисту не заперечувала, а також проведеними допитами, тимчасовими допусками, обшуками, експертизами;
-цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю позбавляє можливості ОСОБА_7 виконувати повноваження голови ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ», від виконання яких його ухвалою слідчого судді від 26.05.2021 не усунуто;
-ухвала слідчого судді не містить конкретних осіб, з якими ОСОБА_7 необхідно утримуватись від спілкування, оскільки у зв`язку з виконанням останнім обов`язків голови ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» може спілкуватись із представниками підрядних організацій, інвесторами, іншими, однак про їх процесуальний статус йому не відомий, що може автоматично призвести до порушення встановленого обов`язку. Посилаючись на зазначені обставини, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.05.2021 та постановити нову увалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону загалом виконав та врахував їх при постановленні ухвали, однак, дійшовши обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не врахував обставини щодо можливості застосування відносно підозрюваної домашнього арешту в нічний час доби.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві. Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Відповідно до неї «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», №35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за наступних обставин.
26.01.2004 зареєстровано ТОВ «ФК «СТС-ІНВЕСТ», метою діяльності якого були фінансовий лізинг, надання кредитів та інше фінансове посередництво. На підставі рішення загальних зборів ТОВ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» від 12.05.2006 (протокол №12) діяльність ТОВ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» була припинена шляхом перетворення у ВАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» (передавальний акт затверджений протоколом загальних зборів ТОВ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» №15 від 01.08.2006, протоколом установчих зборів ВАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» №1 від 28.08.2006). Рішенням загальних зборів ВАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» від 19.10.2008 (протокол №6), найменування ВАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» було змінено на ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ».
Відповідно до статуту ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» в редакціях 2009 та 2018 років, предметом діяльності товариства є діяльністю із залучення коштів установників управління майном для фінансування об`єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю, довірче управління фінансовими активами (п. 3.2), а з моменту державної реєстрації товариство є юридичною особою, що створена і діє у відповідності з чинним законодавством України (п. 2.1), в тому числі у відповідності із Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».
Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області №211 від 22.06.2017, багатоповерховому 549-ти квартирному житловому будинку, який розташований на земельній ділянці загальною площею 2,5050 га у межах вулиці 1 Травня В. Шума (Карла Маркса) в м. Чорноморськ Одеської області, орендарем якої та замовником будівництва є ТОВ «Стройтехснаб», було присвоєно адресу: м. Чорноморськ, вул. Парусна, буд. 18.
Рішенням засідання наглядової ради ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» від 09.09.2013 (протокол №1/2013) головою правління ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» було призначено ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 10.8 статуту ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ», ОСОБА_7 , як голова правління даного товариства, з 09.09.2013 та по теперішній час наділений наступними службовими повноваженнями, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме: представляє товариство у відношеннях з організаціями, підприємствами, установами, державними органами, приватними особами по всіх питання діяльності товариства віднесених до його компетенції, як на території України, так і за її кордоном; розпоряджається коштами товариства, відкриває та закриває рахунки товариства в банківських установах, має право першого підпису у банківських та інших фінансових документах; без доручення укладає від імені товариства договори (угоди, контракти), забезпечує їх виконання; в межах своєї компетенції видає інструкції, накази та розпорядження й інші акти, пов`язані з діяльністю товариства, видає доручення та довіреності; вирішує питання добору і розташування кадрів, стверджує розклад, приймає на роботу і звільняє співробітників, укладає від імені товариства трудові контракти з постійними співробітниками; організовує бухгалтерський облік та звітність; подає на затвердження загальних зборів річний баланс і звіт товариства.
Таким чином, з урахуванням положень ч. 3 ст. 18 КК України, ОСОБА_7 , займаючи посаду та виконуючи повноваження голови правління ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ», з 09.09.2013 та по теперішній час постійно обіймав в організації посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, тобто був службовою особою ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ».
ОСОБА_7 , діючи, як голова правління, від імені ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» (управителя) уклав зі ОСОБА_10 (довірителем) угоди про участь у Фонді на набуття у власність об`єктів інвестування в буд. АДРЕСА_3 , а саме: 18.02.2014, угоду №533/9-и4 щодо квартири АДРЕСА_4 , вартістю 28,600 доларів США (772200,00 грн); 19.05.2014, угоду №537/11-и4 щодо квартири АДРЕСА_5 , вартістю 902880,00 грн; 11.06.2014, угоду №538/10-и4 щодо квартири АДРЕСА_6 , вартістю 915030,00 грн; 29.09.2015, угоду №611/09-и4 щодо квартири АДРЕСА_7 , вартістю 934200,00 грн; 08.10.2015, угоду №613/10-и4 щодо квартири АДРЕСА_8 , вартістю 1044495,00 грн; 08.10.2015, угоду №614/10-и4 щодо квартири АДРЕСА_9 , вартістю 1050300,00 грн; 22.10.2015, угоду №623/10-и4 щодо квартири АДРЕСА_10 , вартістю 959310,00 грн; 05.11.2015, угоду №627/11-и4 щодо квартири АДРЕСА_11 , вартістю 908280,00 грн; 05.11.2015, угоду №628/11-и4 щодо квартири АДРЕСА_12 , вартістю 1067445,00 грн; 05.11.2015, угоду №629/11-и4 щодо квартири АДРЕСА_13 , вартістю 1022220,00 грн.
В подальшому, за підписом голови правління ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ» ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_10 була видано довідки про право довірителя набуття у власність об`єктів інвестування в буд. АДРЕСА_3 : квартир АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_5 , чим підтвердив внесення ОСОБА_10 відповідних сум вартості квартир.
Вказаними довідками ОСОБА_7 , як службова особа товариства, підтвердив виконання сторонами зазначених угод всіх її умов, що надало ОСОБА_10 право отримати у власність зазначені об`єкти.
В подальшому, рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно КП «БТІ» Чорноморської міської ради Одеської області було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_10 на зазначені квартири.
Проте, грошові кошти на загальну суму 9576360,00 грн, за зазначеними угодами у період часу з 18.02.2014 до 08.06.2018 у Фонд фінансування будівництва та на відповідні розрахункові рахунки товариства не поступили.
На підстави чого, органом досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР за №0001608 від 16.12.2017 та 26.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Колегія суддів не погоджується із доводами захисника ОСОБА_8 щодо відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вказаному кримінальному правопорушення, та вважає, що слідчим до клопотання долучено достатньо доказів, які можуть свідчити про те, що підозра ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування знайшла своє підтвердження, в тому числі доказами, які досліджені слідчим суддею та судом апеляційної інстанції, а саме: Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001608 від 16 грудня 2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколи огляду речей і документів від 12.06.2019; висновком судової економічної експертизи від 18.12.2019 №68Е; довідкою на право довірителя ОСОБА_10 набуття у власність об`єкту інвестування; повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 26.04.2021, та іншими документами у їх сукупності, в тому числі, наданими стороною захисту у судовому засіданні.
На підставі зазначеного, апеляційний суд приходить до переконання, що надані органом досудового розслідування докази на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі.
При цьому, доводи захисника щодо суперечностей матеріалів кримінального провадження з огляду на протилежність висновків економічних експертиз, також були перевірені слідчим суддею та їм надана оцінка, з чим погоджується і апеляційний суд, з огляду на те, що у висновку експерта від 14.05.2021р. №243 судової економічної експертизи, проведеного за клопотанням захисника ОСОБА_8 , експертом ОСОБА_12 не досліджувались матеріали кримінального провадження в повному об`ємі, як вони були надані для проведення експертного дослідження, за результатами якого складено висновок 18.12.2019 №68Е та станом на момент проведення експертного дослідження вже складали 6 томів. Окрім того, у висновку експерта від 14.05.2021р. №243 зазначено про видачу коштів ОСОБА_7 для проведення оплати за будівельні роботи та матеріали постачальникам ДП «БУ-2» ВАТ Одесатрансбуд», ТОВ «Юпітер-К», ТОВ «Капекс» (т. 2 а.п. 74) та зазначені висновки зроблені із аналізу наданих захисником облікових регістрів підприємства, Картки рахунку 3721, при цьому не підтверджено надходження, виданих згідно висновку від 14.05.2021р. №243, таких коштів до вищезазначених підприємств, оскільки такі документи ним не досліджувались. Окрім того, поза висновком експерта залишився допит свідка ОСОБА_11 , яка під час допиту зазначила, що будучи головним бухгалтером ПАТ «ФК «СТС-Інвест» у період з 19.05.2014 по 30.09.2016, особисто не приймала під звіт ні у касу підприємства, ні на розрахункові рахунки грошові кошти від угод укладених зі ОСОБА_10 , оскільки такі угоди через бухгалтерію підприємства не проходили.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що є необхідність у дослідженні на стадії досудового розслідування та надання оцінки судової економічної експертизи наданою стороною захисту, визначення причин протилежності висновків експертів.
При цьому, на час розгляду клопотання слідчого та апеляційної скарги захисника, досудове розслідування не завершене, а слідчий та прокурор не обмежені діючим кримінальним процесуальним законодавством щодо перевірки обставин, викладених у висновку експерта від 14.05.2021р. №243, шляхом призначення комплексної експертизи.
Відповідно до статей 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.
Щодо доводів захисника з приводу сумнівності розміру завданих матеріальних збитків, відсутності даних потерпілої особи , не встановлення слідчим конкретних обставин вчинення злочину, апеляційний суд наголошує на тому, що досудове розслідування не завершене та під час його проведення прокурор може змінити підозру та отримати додаткові докази, якими остання на його думку може бути обґрунтована.
З приводу доводів захисника ОСОБА_8 щодо постановлення ухвали від 25.05.2021 з визначенням строку дії запобіжного заходу поза межами досудового розслідування, то останні на момент подання апеляційної скарги були слушними, проте, ухвалою слідчого судді від 04.06.2021 виправлено описку в ухвалі від 25.05.2021 та зазначено строк її дії до 25.06.2021.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя в ухвалі обґрунтовано зазначив, що в судовому засіданні прокурор довів наявність можливого ризику знищення, переховування або спотворення документів ПАТ «ФК «СТС-ІНВЕСТ», які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що на теперішній час не відшукані всі бухгалтерські документи підприємства, а під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів ПАТ «ФК «СТС-Інвест» ОСОБА_7 відмовився надавати доступ до вказаних в ухвалі документів, мотивуючи це тим, що вказані документи відсутні та були викрадені, але жодних підтверджень цим обставинам слідчому не надав.
Окрім того, колегія суддів вважає, що існує мінімальний ризик незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з огляду на те, що досудове розслідування кримінально провадження триває з 2017 року, однак в матеріалах провадження містяться показання головного бухгалтера, відповідно до яких остання на противагу показанням ОСОБА_7 зазначила, що кошти, які були отримані ним від ОСОБА_10 на рахунок підприємства не надходили. Крім того, планується проведення допитів додаткових свідків, в тому числі мешканців та інвесторів буд. АДРЕСА_3 , членів правління та інших учасників та працівників ПАТ «ФК «СТС-Інвест» та ТОВ «СТРОЙТЕХСНАБ», які значний період часу перебували у підпорядкуванні ОСОБА_7 , що зумовлює можливість хоч і невеликого, а ризику впливу на них ОСОБА_7 .
Апеляційний суд погоджується з мотивами слідчого судді, що ризик можливого переховування від суду та слідства, а також вчинення нових кримінальних правопорушень прокурором та слідчим не надано та матеріалами провадження не підтверджено.
Водночас, колегія судів зважає на те, що слідчий суддя зазначаючи про наявність зазначених ризиків та відкинувши відсутність інших ризиків, на які посилався слідчий, не розглянув питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
При цьому, апеляційний суд враховує, що на момент розгляду клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий також звернувся із клопотанням про відсторонення ОСОБА_7 від посади голови ПАТ «ФК «СТС-Інвест», проти якого сам ОСОБА_7 не заперечував.
Водночас, до матеріалів провадження захисником долучено численні клопотання захисника про можливість залишення місця домашнього арешту з метою виконання ОСОБА_7 обов`язків голови ПАТ «ФК «СТС-Інвест», а відповідно до відомостей з ЄДРСР, ухвалою того ж слідчого судді 25.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від посади голови ПАТ «ФК «СТС-Інвест» у вказаному кримінальному провадженні.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Реалізуючи зазначену правову позицію, апеляційний суд вважає, що при наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також продовження виконання ним обов`язків голови ПАТ «ФК «СТС-Інвест», соціальних зв`язків, які можна вважати міцними, відсутність судимостей, відносно ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за місцем його проживання в м. Одесі, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названим вище ризикам, а доводи захисника, викладені ним в апеляційній скарзі є частково обґрунтованими.
При цьому, колегія суддів частково погоджується із доводами захисника з приводу не зазначення в ухвалі слідчого судді конкретних осіб, з якими ОСОБА_7 необхідно утримуватись від спілкування, що з огляду на виконання ним своїх обов`язків може призвести до порушення встановлених обмежень та вважає за необхідне зазначити, що останньому слід утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими визначеними слідчим у цьому кримінальному провадженні.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, із покладанням процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 370, 392, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 25.05.2021, в якій ухвалами від 25.05.2021 та 04.06.2021 виправлено описки, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25.06.2021 скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22 год. до 06 год. ранку наступної доби за строком до 25.06.2021.
Зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 25 червня 2021 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого або прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими визначеними слідчим у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Виконання ухвали доручити ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4