Справа № 134/981/21
УХВАЛА
Іменем України

16 червня 2021 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

08 червня 2021 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив задовольнити, вказує, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, вважаючи його передчасним, оскільки згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Враховуючи, що з дня винесення ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2020 року, якою засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким, ще не минув один рік, він не може бути звільнений умовно-достроково. Також відсутні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення, оскільки він перебуває в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» лише з грудня 2020 року, те, що він намагається дотримуватися вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, не свідчить про його сумлінну поведінку.

Представник виправного центру при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 поклався на розсуду суду, при цьому зазначив, що засуджений характеризується позитивно, з січня 2021 року і по теперішній час працює різноробочим на контрагентському об`єкті «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно положень ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 15 листопада 2018 року по 11 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2020 року на підставі ч. 3 ст. 74 КК України засудженому ОСОБА_4 зараховано покарання, призначене вищевказаним вироком, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке було замінено на громадські роботи та на підставі ст. 72 КК України переведено у 6 днів позбавлення волі, за правилами встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, зарахувавши його на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань в остаточно призначене покарання вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2018 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині виконання вироку залишено без змін.

15 жовтня 2020 року ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців 4 дні.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання час слідування під вартою до ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)» з 22 жовтня 2020 року до 15 грудня 2020 року за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15 листопада 2018 року.

З 16 листопада 2018 року по 30 січня 2019 року перебував в СІЗО № 33 м. Чернівці, зарекомендував себе посередньо, заходи заохочень та стягнень не застосовувалися.

З 30 січня 2019 року по 15 грудня 2020 року перебував в ДУ «Сокирянська ВК (№ 67)», був працевлаштований на підприємстві установи в якості вибірника-складальника каменю стінового, зарекомендував себе наступним чином, допустив 2 порушення режиму утримання та 1 раз був заохочений.

З 15 грудня 2020 року відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)». По прибутті в установу, був працевлаштований різноробочим згідно строкового-трудового договору № 35-21 від 25.01.2021 на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин, де працює по теперішній час, що підтверджується довідкою про нараховану заробітну плату.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 , він за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму утримання не допускає, за сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз був заохочений правами начальника установи.

Намагається підтримувати належний санітарний стан житлового приміщення, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи ставиться відповідно, здійснює за ним належний догляд, використовує за призначенням. Вимог пожежної безпеки не порушує.

Законні вимоги персоналу установи виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.

На профілактичному обліку установи не перебуває.

Заборгованості за виконавчими листами немає.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме 25 грудня 2020 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 1 від 14 січня 2021 року постановлено відмовити в порушенні клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , так як особа недостатньо вивчена.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання має 2 заохочення та 2 стягнення, які на даний час погашені.
Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 є особою, яка відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі та особою, яка була направлена у місця обмеження волі.

Враховуючи, що ухвала про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_4 на 1 рік 6 місяців 4 дні обмеження волі була постановлена 15 жовтня 2020 року, тобто з дня винесення ухвали ще не минув один рік, тому у засудженого ОСОБА_4 не виникло права на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі семи днів з дня її проголошення через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Суддя