Справа № 188/80/21
Провадження № 1-кп/188/74/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення від 11 березня 2021 року, укладеною між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000141 від 16 грудня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працює на шахті «Степова» ШУ «Першотравенське», гірник підземний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

09.06.2011 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років; звільнений 09.11.2017 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 357 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 15 грудня 2020 року близько 18.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_3 . Коли ОСОБА_5 проходив повз домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , у нього виник умисел на незаконне проникнення до вказаного житла, яке належить на праві власності ОСОБА_4 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, ОСОБА_5 підійшов до вказаного домоволодіння, діючи умисно, усвідомлено, та, впевнившись у відсутності володільця домоволодіння, шляхом візуального огляду, та тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відповідно, впевнившись у відсутності перепон до вчинення кримінального правопорушення, при цьому, не маючи дозволу власника на знаходження і пересування по території зазначеного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей указаного будинку, де, використовуючи фізичну м`язову силу, шляхом вибиття скла на дверях незаконно проник до вказаного житлового будинку. Таким чином, ОСОБА_5 скоїв незаконне проникнення до чужого житла, порушивши право власника на недоторканість житла, в якому розкидав носильні речі власника домоволодіння, пошкодив її особисте майно та незаконно знаходився у житловому приміщенні в період часу з 18 години 15 грудня 2020 року до 06 години 16 грудня 2020 року.

Незаконне проникнення до житла, вчинене ОСОБА_5 , кваліфікується за ч.1 ст. 162 КК України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житлі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 в період часу з 18 години 15 грудня 2020 року до 06 години 16 грудня 2020 року, у шухляді столу знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28 грудня 1996 року Дебальцівським МВ УМВС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_4 , та довідку від 11 вересня 2018 року №1228-2411 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на привласнення паспорта та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з метою подальшого використання у власних цілях. Розуміючи, що паспорт громадянина України та довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є офіційними документами, які містять реквізити, що дають змогу ідентифікувати особу, та втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, будучи впевненим, що його дії залишаються непоміченими, взяв зазначені документи та поклав до кишені своєї куртки, тобто шляхом привласнення незаконно заволодів паспортом та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом, вчинене ОСОБА_10 , кваліфікується за ч.3 ст. 357 КК України.

11 березня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

Згідно з угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, і правову кваліфікацію своїх дій. Сторони погодили, що злочином матеріальна шкода потерпілій не завдана. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. ОСОБА_5 також у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, і правову кваліфікацію своїх дій. Сторони погодили, що злочином матеріальна шкода потерпілій не завдана. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим сторони погодили ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.3 ст. 357 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що умови угоди про примирення, укладеної між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 30 березня 2021 року вона розуміє і підтримує, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі, просить суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим - незаконне проникнення до житла, яке органом досудового розслідування було правильно кваліфіковане за ч.1 ст. 162 КК України, і відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, яке органом досудового розслідування було правильно кваліфіковане за ч.3 ст. 357 КК України, і відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 11 березня 2021 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Матеріальна шкода не завдана. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи №19/104-17/2/13 від 11.01.2021 у розмірі 1307,60 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Речові докази у справі - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28 грудня 1996 року Дебальцівським МВ УМВС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_4 та довідку від 11 вересня 2018 року №1228-2411 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , слід залишити у неї за належністю.

Речові докази у справі - сліди капілярних ліній, які вилучені на три липкі стрічки, та після проведення експертизи опечатані у спецпакет №3743106, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, слід залишити у цих матеріалах.

Запобіжній захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 11 березня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 1307,60 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп.

Речові докази - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та довідку від 11 вересня 2018 року №1228-2411 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи залишити ОСОБА_4 .

Речові докази - сліди капілярних ліній у спецпакеті №3743106 залишити у матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1