ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/2484/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/157/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

за участі прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000728 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначеному покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 31 травня 2019 року, близько 11.00 год., правомірно знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 в результаті раптово виниклої сварки , переслідуючи прямий умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень останній шляхом силового стискання рук та передпліччя та одного удару металевою каструлею по голові гр. ОСОБА_10 , спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рани у волосяній частині лобної області, крововиливи плечей, крововиливи правого передпліччя, та правої кісті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Вказує, що висновки суду про винуватіть ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 125 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що суд безпідставно поклав в основу обвинувального вироку показання потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не узгоджуються між собою щодо механізму заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та наявності на місці події дружини обвинуваченого. Зазначає, що свідок ОСОБА_13 взагалі не бачив, хто вдарив потерпілу, в тому його показання не можуть бути доказом винуватості обвинуваченого. Суд не дав оцінку тому факту, що свідок ОСОБА_12 є чоловіком потерпілої, зловживає алкоголем, перебуває у неприязних стосунках з обвинуваченим, тому заінтересований свідчити проти нього. Інших доказів винуватості ОСОБА_8 не здобуто.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні ОСОБА_14 просить вирок скасувати з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким в мотивувальній частині зазначити про врахування при призначенні ОСОБА_8 покарання обставини, яка його обтяжує - вчинення злочину щодо особи похилого віку, відповідно до п.6 ч.1 ст. 67 КК України. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що відповідно до положень ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються обставини, які обтяжують покарання. В обвинувальному акті встановлено обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки обвинувачений скоїв злочин проти потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, суд при ухваленні вироку не врахував вказану обставину, в той час як вона визнана судом доведеною при формулюванні обвинувачення у мотивувальній частині вироку.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора у провадженні, заперечила проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Потерпіла ОСОБА_10 зазначила, про законність та обґрунтованість вироку, просила відхилити апеляційні вимоги захисника, щодо доводів прокурора конкретну позицію не висловила.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження по суті поданих апеляційних скарг, повторно дослідивши докази в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, обговоривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка кожного доказу є компетенцією суду, який ухвалив вирок, виходячи з точки зору належності, достовірності, допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних і належно оцінених судом доказів, і є правильним.

Розглядаючи апеляційні вимоги захисника колегія суддів виходить з наступного.

Будучи допитаним як судом першої інстанції, так і апеляційним судом обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено не визнавав, посилаючись на те, що потерпіла через тривалі неприязні відносини, що склались між ними, оговорює його, сама була ініціатором сварки , в ході якої кидала на підлогу та била посуд, тому могла з необережності заподіяти собі ушкодження голови. Він не бачив, за яких обставин ОСОБА_10 травмувалась, оскільки закривав від неї свою цивільну дружину ОСОБА_15 , бачив у потерпілої кров на голові, припускає, що ОСОБА_10 могла поранитись від осколку посуду, який вона кидала на підлогу.

Свідок ОСОБА_15 апеляційному суд показала, що перебуває з ОСОБА_8 у фактичних шлюбних відносинах, ОСОБА_10 , яка є її родичкою, подарувала їй половину свого будинку, проте виселятись з цієї половини не хоче. 31.05.2019 року вони разом з чоловіком прийшли на свою половину будинку та вона стала виносити речі ОСОБА_10 , бо бажала заселитись туди з ОСОБА_8 та дітьми. ОСОБА_10 прибігла, вчинила скандал, ображала їх з ОСОБА_8 нецензурною лайкою, почала кидати на підлогу та бити посуд. ОСОБА_8 закривав її від ОСОБА_10 своїм тілом, проте ОСОБА_10 руками не чіпав та тілесних ушкоджень не заподіював. Осколок від посуду, який кидала потерпіла на підлогу відскочив від полу та встромився їй у голову, після чого ОСОБА_10 схопилась за голову та побігла до сусідів.

Колегія суддів критично оцінює показання як обвинуваченого ОСОБА_8 , так і показання свідка ОСОБА_15 , оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом першої та апеляційної інстанції.

Так, потерпіла ОСОБА_10 будучи допитаною як судом першої, так і судом апеляційної інстанції показала, що подарувала половину будинку АДРЕСА_2 своїй племінниці ОСОБА_15 , яка проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 . Між ними постійно вникають сварки з приводу користування будинком. Весною 2019 року , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 прийшли до її домоволодіння та почали викидати її речі з кухні. Вона прибігла та намагалась перешкодити цим діям, виникла сутичка. ОСОБА_8 в ході цієї сварки хватав її за руки, потім вдарив її по голові каструлею, як саме точно не пам`ятає, однак він діяв цілеспрямовано та розбив їй каструлею голову. Відразу все обличчя залило кров`ю та вона побігла до сусідів за допомогою та викликала поліцію. При конфлікті був присутній її чоловік ОСОБА_12 . З сусіднього двору за конфліктом спостерігав сусід ОСОБА_11 , до якого вона побігла по допомогу.

Аналогічні обставини потерпіла ОСОБА_10 відтворила під час проведення з нею слідчого експерименту (а.п57-59 том 1).

Свідок ОСОБА_11 в суді апеляцінйої інстанції підтвердив раніше надані показання та показав, що навесні прийшов до знайомого ОСОБА_13 , який проживає по АДРЕСА_2 і є сусідом Пацатих. Перебуваючи у нього во дворі почули крики. Підійшли до забору, який є панцерною сіткою, побачили, як у дворі будинку ОСОБА_10 , ОСОБА_8 викидає її речі, а ОСОБА_10 перешкоджає цьому, між ними відбувається штовханина, вони сваряться. Особисто бачив, як ОСОБА_8 в ході цієї сутички вдарив потерпілу каструлею по голові. Сам механізм удару відтворити детально не може, проте впевнено стверджує, що ОСОБА_8 махав каструлею у бік потерпілої та наніс удар потерпілій каструлею в область голови. ОСОБА_10 після удару прибігла до нього у двір, все обличчя у неї було в крові, попросила викликати поліцію.

Аналогічні обставини свідок ОСОБА_11 відтворив під час проведення з ним слідчого експерименту (а.п. 63-64 том 1).

Свідок ОСОБА_13 апеляційному суду показав, що , що живе по сусідству з подружжям ОСОБА_16 . Між їх дворами паркан у виді сітки-рабиці. В той день до нього прийшов ОСОБА_17 , коли вони разом перебували у дворі почули з сусіднього двору крики та сварку. Підійшли до забору та побачили, що ОСОБА_8 з ОСОБА_15 викидають з кухні Пацатих речі, а ОСОБА_10 заважає їм це роботи. Бачив, що саме ОСОБА_8 кидав предмети. Хто саме ударив ОСОБА_10 він не бачив, але коли вона прибігла до них у двір, обличчя все було залите кров`ю, звала на допомогу, потім ОСОБА_10 розповіла, що її вдарив ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що є чоловіком ОСОБА_10 , яка подарувала половину будинку дружині ОСОБА_8 . Між ними були постійні конфлікти, бійки. Навесні ОСОБА_8 та ОСОБА_15 прийшли та почали викидати їх посуд з кухні. Вибігла ОСОБА_10 , стала захищати свої речі, почалася сварка. В ході сварки бачив, що ОСОБА_8 , тримаючи в правій руці каструлю, вдарив ОСОБА_10 каструлею по голові на розбив їй голову, відразу полилася кров.

Аналогічні обставини свідок ОСОБА_12 відтворив під час проведення з ним слідчого експерименту (а.п. 60-62 том 1).

Показання потерпілої ОСОБА_10 узгоджуюся з показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , актом судово-медичного освідування № 167/Г від 04 червня 2019 року, відповідно до якого, забита рана волосистої частини лобової області, синці плечей, правого передпліччя і тилу правої кисті утворилися від дії тупих предметів, можливо, 31 травня 2019 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (том 1 а.п. 54) та висновком судово-медичної експертизи від 07 червня 2019 року № 172/Г, згідно якого, забита рана волосистої частини лобової області, синці плечей, правого передпліччя і тилу правої кисті, виявлені у ОСОБА_10 утворилися від дії тупих предметів, можливо, 31 травня 2019 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначені ушкодження не характерні для утворення при падінні з висоту власного зросту, могли утворитися за обставин, які вказуються в ухвалі суду, тобто внаслідок заподіяння одного удару каструлею по голові (том 1 а.п. 69).

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд безпідставно прийняв до уваги показання потерпілої, яка, як стверджує захисник, через неприязні стосунки оговорює ОСОБА_8 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки потерпіла давала послідовні показання про обставини вчиненого кримінального правопорушення як під час проведеного з нею слідчого експерименту, так в судах першої та апеляційної інстанції.

Показання потерпілої повністю узгоджуються з іншими доказами, зібраними у провадженні - насамперед показаннями свідка ОСОБА_11 , який є сторонньою особою як по відношенню до потерпілої, так і стосовно обвинуваченого, і не має підстав для обмови останнього, який послідовно на всіх стадіях кримінального провадження зазначив, що особисто бачив, як ОСОБА_8 умисно вдарив потерпілу каструлею по голові.

Показання потерпілої та свідка ОСОБА_11 узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_13 , який також не є у справі заінтересованою особою, що саме ОСОБА_8 та ОСОБА_15 прийшли до будинку ОСОБА_10 та почали викидати її речі, а не навпаки, як стверджували в своїх показаннях обвинувачений та його дружина.

Свідок ОСОБА_12 також підтвердив, що саме ОСОБА_8 вдарив його дружиною каструлею по голові та розбив їй голову.

Доводи скарги захисника про те, що показання свідка ОСОБА_12 є недопустимим доказом, оскільки він є чоловіком потерпілої, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки показання свідка ОСОБА_12 узгоджуються з іншими доказами - показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які є незаінтересованими у справі особами, в той час як показання обвинуваченого їм суперечать. Свідок допитаний судом з дотриманням вимог ст. 352 КПК, протягом усього перебігу провадження давав послідовні та логічні показання.

Розроблена обвинуваченим та його цивільною дружиною ОСОБА_15 версія про те, що ОСОБА_10 , кидала посуд на підлогу та осколок від розбитого посуду потрапив їй в голову є непереконливою, оскільки суперечить показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які особисто бачили, що саме ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 каструлею по голові та не узгоджується з висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якого удар по голові потерпілої був нанесений тупим предметом, можливо каструлею, а не гострим осколком посуду. Виходячи з наведеного, апеляційний суд відкидає цю версію і надає перевагу показанням потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Виходячи з наведеного, проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги захисника колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження, як про те просить апелянт

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку та ухвалення апеляційним судом нового вироку через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме - неврахування обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину проти особи похилого віку, судова колегія виходить із такого.

Суд апеляційної інстанції відповідно до п. З ч. 1 ст. 407 КПК України має право скасувати цілком або частково вирок (ухвалу) суду першої інстанції й ухвалити свій вирок (ухвалу).

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1)неповнота судового розгляду;

2)невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3)істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4)неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України підставами для скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції є:

1) необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідність застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ст. 396 КПК України, посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

Як вбачається зі змісту апеляцінйої скарги прокурора, посилаючись на незаконність судового рішення та вказуючи на необхідність скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції, апелянт не навів жодної з передбачених ч. 1 ст. 420 КПК підстав, які б зумовили звернення прокурора саме з такими апеляційними вимогами.

Відповідно до ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є:

1)незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

2)застосування закону, який не підлягає застосуванню;

3)неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;

4)призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з системного аналізу положень ст.409, 413, 420, КПК у в їх взаємозв`язку суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями скасувати вирок на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 вказаного Кодексу з ухваленням нового вироку у разі, якщо було неправильно застосовано норми як Особливої, так і Загальної частин КК, зокрема: неправильно кваліфіковано діяння; порушено правила призначення покарання; неправильно застосовано норми, які визначають поняття кримінального правопорушення, строків давності й інших норм, та необхідно застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшити обсяг обвинувачення; призначити більш суворе покарання.

Натомість як убачається з матеріалів кримінального провадження, допущене місцевим судом порушення , що полягало у помилковому незазначенні у вироку обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку жодним чином не вплинуло на висновки суду про подію злочину, доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, не позначилося на правильності кваліфікації суспільно небезпечного діяння, на справедливості обраного обвинуваченому виду та розміру заходу примусу, що не заперечується прокурором у поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як видно зі змісту вироку, визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, характер суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, не працює, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав неправомірну поведінку потерпілої, яка влаштовує сварки та провокує обвинуваченого та встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та перевиховання.

Колегія суддів констатує, що із встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення вбачається, що злочин вчиненого щодо особи похилого віку.

Однак лише те, що суд у вироку не послався на наявність обставини, що обтяжує покарання, в силу приписів ст. 420 КПК України за відсутності вимог прокурора про необхідність у в зв`язку із цим застосувати більш суворе покарання, не можна визнати істотною помилкою і достатньою підставою для скасування вироку з ухваленням нового вироку, як про те просить прокурор.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання
Ухвала набрала законної сили 25.03.2021 року ОСОБА_6 .