Справа № 758/942/21
Провадження № 1-кп/758/951/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участі :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 22.01.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2008 р.н., з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
20.01.2021 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, а саме до кімнати в якій проживає ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням до житла, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 20.01.2021 року приблизно о 12 годині 47хвилин, перебуваючи на балконі квартири АДРЕСА_2 , підійшов до металопластикових балконних дверей та шляхом віджиму за допомогою викрутки, яку мав при собі відчинив вказані двері та проник до кімнати в якій проживає ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, ОСОБА_4 підійшовши до стелажу, взяв грошові кошти у сумі 400 гривень та помістив їх до лівої кишені штанів, в які був одягнений.
В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 400 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що 20.01.2021 приблизно о 12 год. 45 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в якій він проживає разом із сестрою, через балконні двері заліз до сестри у кімнату, двері були зачинені, однак за допомогою викрутки, шляхом віджиму, він їх відчинив, та у кімнаті взяв 400 грн. Зазначив, що у кімнаті на той момент нікого не було. Гроші витратив на власні потреби. Щиро шкодує про вчинене, попросив вибачення у сестри та повернув їй кошти.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, крім того, зазначив, що завдану шкоду потерпілій відшкодував у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що шкода завдана їй кримінальним правопорушенням відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, стосовно покарання підтримала думку прокурора.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, беручи до уваги думку потерпілої ОСОБА_5 , згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, є доведеною поза розумним сумнівом.
Це підтверджує й усталена судова практика, узагальнена, зокрема, у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»: де зазначено, що «під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища».
Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не непрацевлаштований, має на утриманні малолітню дитину 2008 р.н., має постійне місця проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.
Враховуючи вищевикладене, думку потерпілої, яка жодних претензій матеріального та морального характеру не має, вважаю за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом із тим, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про особу останнього, наявність двох обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ст.50, 65, 75, 76 КК України, та керуючись ст. 100, 349, 368, 369-371, 374, КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- диск з відеозаписом події від 20.01.2021, яка мала місце 20.01.2021, за адресою АДРЕСА_1 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0000109 від 22.01.2021 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- вилучені під час огляду місця події 22.01.2021 в квартирі АДРЕСА_2 , та визнані речовими доказами, відповідно до постанови від 25.01.2021, предмети, що зберігаються у камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві знищити.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1