Справа № 204/5279/21
Провадження № 1-кс/204/1350/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, руського, громадянина України, який має повню середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.07.2015 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , 15.07.2021 року приблизно об 11:00 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прямував по тротуару поблизу вищевказаного будинку та тримаючи при цьому газонокосарку марки BOSCH. В цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, визначивши майно, яке знаходилось в руках у потерпілого ОСОБА_6 , як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , вчиняючи злочин повторно, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підбіг до потерпілого ОСОБА_6 , ззаду та шляхом ривка вихватив з рук газонокосарку марки BOSCH. Однак потерпілий ОСОБА_6 , який виявивши злочинні дії ОСОБА_4 , почав кричати та намагався їх припинити, а саме: словесно зупинити ОСОБА_4 , та повернути належне йому майно. Однак, ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі відкрито викрадене майно з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток у розмірі 800 гривень. Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
Причетність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
15.07.2021 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000385 виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки існують ризики того, що він може вчинити дії передбачені, п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади законності. У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо особи для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 132, 178 КПК України, повинен врахувати чи: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням; а також оцінити в сукупності всі обставини у сукупності: у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням застосувати запобіжний захід і у доданих до нього матеріалів, оскільки, згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність; нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону із дотриманням визначеної процесуальної процедури.
За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особливості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, сімейних зв`язків, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилитися від органів влади).
Метою застосування запобіжного заходу не є карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би забезпечив запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Так, у матеріалах провадження є всі дані, які пов`язують підозрюваного з подією злочину.
Крім того, щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.
Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який є тяжким злочином, і за санкцією ч.2 ст.186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення воля на строк від чотирьох до шести років.
Усвідомлення цього є обставиною яка може сприяти виникненню намірів переховуватися від правосуддя. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що, знаходячись на свободі, ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж нічний домашній арешт, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, виходячи з положень ст.181 КПК України.
Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації; майновий стан підозрюваного; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту у певний період доби з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку.
Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, що визначено ч.6 ст.181 КПК України.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 60 діб, а саме до 13 вересня 2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 ;
- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками по справі.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1