Справа № 293/780/21
Провадження № 1-кп/293/258/2021
УХВАЛА
29 квітня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю учасників кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_3 ,службове посвідчення № 62770 від 12.04.2021
представника потерпілого ОСОБА_4 ордер серії АІ № 1103024 від 06.04.2021
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 , ордер серії АМ № 1009329 від 05.04.2021
обвинуваченого ОСОБА_7
представника скаржника ОСОБА_4 ,ордер серії АІ № 1103023 від 06.04.2021
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄДРД 25.02.2021за №0000037 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345-1 КК України
ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄДРД 25.02.2021 за № 0000037 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України.
Ухвалою від 01.04.2021 суд призначив у даному кримінальному провадженні підготовче засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки справа підсудна Черняхівському районному суду Житомирської області, підстави для закриття або зупинення провадження по справі відсутні,обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, розгляд справи повинен відбуватися у відкритому судовому засіданні з участю учасників судового провадження.
Потерпілий та його представник у підготовчому засіданні щодо призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора щодо призначення справи до судового розгляду.
У підготовчому засіданні ОСОБА_8 подала скаргу на постанову про відмову у визнанні потерпілим, за змістом якої просить:
-скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 23.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000037, внесеного до ЄРДР 25.02.2021;
- оскільки попередня кваліфікація по даному кримінальному провадженні не в повній мірі відповідає фабулі справи, впливає на інші процесуальні дії та порушує права учасників справи, вказувати на це у мотивах при вирішенні обсягу питань, що входить до компетенції суду.
Подана скарга обгрунтована тим, що оскаржувана постанова є невмотивованою, зокрема слідчим не вжито належних заходів для повного з"ясування факту завдання шкоди кримінальним правопорушенням.
Звертає увагу, що визначення характеру та ступеня моральних страждань є оціночним поняттям і повинно досліджуватись та оцінюватись у кожній конкретній ситуації зі всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Наголошує, що завдання моральної шкоди у момент вчинення можливого злочину не може бути доведеним певними доказами і такі обставини можуть бути доведені під час досудового розслідування та судового провадження за наявності у особи процесуального статусу потерпілого,який забезпечить йому ряд визначених законом прав.
Вказує, що однією з підстав позбавлення статуту потерпілої є неправильна кваліфікація дій обвинуваченого.Доводить, що визначення попередньої кваліфікації по даному кримінальному провадженні не в повній мірі відповідає фабулі та обставинам справи.
За кваліфікацією дій за ч.2 ст.345-1 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 не інкримінуються дії по перешкоджанню законній професійній діяльності журналістів, а саме по відношенню до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
За вказаних фактичних обставин просить задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого про відмову у визнані потерпілим.
У підготовочому судовому засідання представник скаржника подану скаргу підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у скарзі.
Прокурор заперечила проти скарги з підстав, зазначених у письмових заперечення.
Зокрема, вважає подану скаргу ОСОБА_8 безпідставною, а прийняту оскаржувану постанову слідчого законною та такою, що не підлягає скасуванню. У задоволенні скарги просила відмовити.
Захисник також заперечела проти поданої скарги ОСОБА_8 , вважаєючи таку безпідставноюта необгрунтованою.Серед іншого вважає, що кримінальним правопорушення, яке є предметом даного розгляду не завдано будь-якої шкоди ОСОБА_8 , тому останній правомірно відмовлено у визнанні потерпілою. Просила відмовити у задоволені скарги.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши скаргу та додані до такої документи, а також заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Пунктом 5 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України,потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Аналіз викладених вище норм ст. 55 КПК України свідчить про те,що правова природа набуття особою процесуального статусу потерпілого пов`язана з наступними обставинами: вчиненням кримінального правопорушення; завданням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди, а юридичній особі відповідно - майнової шкоди; причинно-наслідковим зв`язком між вчиненим кримінальним правопорушенням та завданою шкодою. Відсутність хоча б однієї із вказаних обставин виключає наявність підстав для визнання особи потерпілою.
Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України.
Так, у ч. 5 ст. 110 КПК України визначається, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Пунктом 4 узагальнень «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.
Як встановлено в підготовчому засіданні, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 внесене до ЄДРД 25.02.2021 за № 0000037 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України.
Вказаною нормою передбачена кримінальна відповідальність за умисне заподіяння журналісту, його близьким родичам чи членам сім`ї побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
Віддтак потерпілими від цього злочину можуть бути: журналіст, його близькі родичі чи члени сім"ї.
Об`єктивна сторона злочину може бути виражена у заподіянні потерпілому побоїв, а також тілесних ушкоджень - легких, середньої тяжкості.
У відповідності з нормами Особливої частини КК України наслідки злочинного діяння можуть відображатися у тій чи іншій сфері фізичного стану людини, зокрема у вигляді заподіяння смерті, шкоди здоров`ю (тяжкої, середньої чи легкої тяжкості тілесних ушкодження), фізичного болю.
При цьому, при визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.
Надаючи оцінку оскаржуваній постанові слідчого, а також зважаючи на фактичні обставини викладені у обвинувальному акті щодо кримінального провадження N 0000037 від 25.02.2021, суд не знаходить обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_8 була завдана шкода внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК, яке б перебувало у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із описаною скаржником у поданій скарзі завданою моральною шкодою.
При цьому суд звертає увагу, що "очевидність та достатність" підстав вважати особу потерпілою є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено.
Дослідивши оскаржувану постанову, суд дійшов до переконання, що оскаржувана постанова винесена правомірно із дотриманням положень ст.ст 55,110 КПК України.
Разом з цим, у скарзі ОСОБА_8 також наголошує, що саме внаслідок невірної на її думку кваліфікації їй відмовлено у визнані потерпілою.
Однак, з приводу незгоди скаржниці із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення у межах даного кримінального провадження, то суд зауважує, що у суду відсутні повноваження оцінювати правильність кваліфікації злочину на стадії підготовчого засідання.
Під час підготовчого провадження, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним у кримінальному провадженні доказам, оскільки оцінку доказам та усім обставинам у кримінальному провадженні, зокрема і правовій оцінці кваліфікації дій обвинуваченого, яка була дана органом досудового розслідування, суд надає виключно під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.
За вказаних вище обставин суд вважає, що слідчий на етапі досудового розслідування правомірно прийняв рішення на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України через відсутність очевидних та достатніх даних щодо завдання шкоди ОСОБА_8 саме кримінальним правопорушення передбаченим ч.2 ст 345-1 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 .
Одночасно суд зауважує, що у разі завдання кримінальним правопорушенням моральної шкоди, скаржник не позбавлена можливості захищати свої права шляхом стягнення компенсації за завдану моральну шкоду в цивільному порядку або у визначеному законом порядку звернутись із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того у підготовчому засіданні в порядку до п.4 ч.2 ст.315 КПК України заявлено клопотання про здійснення судового виклику певних осіб для їх допиту в якості свідків а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Інших клопотань учасниками кримінального провадження заявлено не було.
Вислухавши думки учасників підготовчого судового провадження по викладених у статті 315 КПК України питаннях, обговоривши їх у підготовчому судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.
Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, вказане кримінальне провадження підсудне Черняхівському районному суду Житомирської області відповідно до вимог ст. 32 КПК України.
Відсутні підстави для прийняття рішень визначених пп 1-4 ч. 3ст. 314 КПК України. Кримінальне провадження здійснюється суддею одноособово відповідно до вимог ст. 31 ч.1 КПК України, у відкритому судовому провадженні згідно з ч.2 ст.27 КПК України з участю учасників кримінального провадження.
Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
Під час проведення підготовки до судового розгляду, згідно п.4 ч.2 ст.315 КПК України, суд розглядає клопотання учасників судового провадження серед іншого і про здійснення судового виклику певних осіб для допиту.
В порядку підготовки до судового розгляду, захисником заявлено клопотання про виклик та допит вищевказаних свідків у ході судового розгляду.
З урахуванням думки учасників кримінального провадження стосовно заявленого захисником клопотання, суд вважає, що клопотання сторони захисту про виклик та допит у якості свідків осіб, вказаних у поданому клопотання слід вирішити під час судового розгляду при визначенні обсягу та встановленні порядку дослідження доказів, оскільки за частиною 1 статті 65 КПК свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань, а відтак визначення кола свідків безпосередньо належить до процесу доказування, який знаходиться поза межами підготовчого судового провадження.
Усі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені.
Відповідно до ч. 1ст.316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, суд за власною ініціативою вважає за необхідне доручити уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.
Щодо пред"явленого цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до пред"явленого позову позивач просить стягнути з обвинуваченого 50000,00грн моральної шкоди.
Частинами 1, 4, 5 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вимоги до позовної заяви викладено у ст. 175 ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
За приписами ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява ,зокрема, повинна містити:
- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3);
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5);
- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6);
- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7);
- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8);
- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9);
- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10).
Однак, позивачем приписи чинного законодавства не враховано, та як наслідок, позовна заява не відповідає приписам п.п. 3,5-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, зазначення доказів, що підтверджують вказані у позові обставини, переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які потерпілий поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та відсутнє підтвердженя позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_5 без руху з наданням потерпілому строку для усунення недоліків, оскільки поданий представником потерпілого цивільний позов не відповідає вимогам, визначеним ст. 175 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 55,110,303,307,314-314-1,315,316 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. В задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 23.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим відмовити.
2. Призначити кримінальне провадження внесене до ЄДРД 25.02.2021 за № 0000037 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345-1 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Черняхівського районного суду Житомирської області на 11 травня 2021 року об 15:00 год.,зал судових засідань № 1.
3. Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
4. Клопотання захисника про виклик та допит осіб для допиту у якості свідків вирішити на стадії судового розгляду кримінального провадження.
5. Доручити уповноваженому органу з питань пробації - Черняхівському районному сектору Філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області у строк до 11.05.2021 року скласти та надати суду досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також для прийняття судового рішення про міру покарання.
6. Викликати в судове засідання: прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілого та свідків.
7. Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без руху.
8. Надати позивачу (потерпілому) 7-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали, а саме привести позовну заяву у відповідність з вимогами п.3,5-10 ч.3 ст. 175 ЦПК України.
9. Роз`яснити позивачу (потерпілому), що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, на які вказав суд у зазначений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається потерпілому.
10. Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання у частині складення досудової доповіді до Черняхівського районного сектору Філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1