Справа № 336/803/21
Провадження № 1-кп/336/409/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 в виді тримання під вартою в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.
В судовому засіданні, прокурором заявлене клопотання, яке надійшло через канцелярію суду, про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які не перестали існувати, а саме, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: будучи раніше засудженою особою, у якої судимість не знята та не погашена, усвідомлюючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний з позбавленням життя особи, може переховуватись від суду, щоб уникнути покарання. Також прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки йому відомі місця їх проживання, що може вплинути на встановлення обставин, що підлягають доказуванню. Вважає, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт щза місцем його проживання, оскеільки жоден з рихзхиків,закзначених прокурором не доведений ним.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував, заявив про недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просив замінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, обвинувачений має постійне місце проживання, від слідства не переховувався, не перебував у розшуку та не перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату та час слухання справи була належним чином повідомлена, причина не явки суду не відома.
Клопотання розглядалось одним з членів колегії суддів, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, на підставі п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, відповідно до якого у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Суд розглянувши клопотання прокурора, захисника, заслухавши думку сторін і інших учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який продовжувався. Востаннє обвинуваченому продовжено строк дії обраного запобіжного заходу включно до 18.04.2021 ухвалою Шевченківського районного суду від 18.02.2021.
При продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
При вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни під час судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, а оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.
Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
На користь реального існування ризиків визначених прокурором слід віднести ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, в тому числі будучи раніше засудженою особою за ч.1 ст.115 КК України, у якої судимість не знята та не погашена, знов обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом, зокрема, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
На переконання суду, наявні достатні підстави вважати, що, знаходячись на волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі і щодо потерпілої та свідків в цьому кримінальному провадженні, що є ризиками, передбаченим п. п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, матиме реальну можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які ще не надавали своїх показань суду.
За таких обставин, обрання ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, що визначені прокурором у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням узгодженого з захистом графіку подальшого судового розгляду, строком на 60 днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд, враховуючи також сімейний стан і стан здоров`я ОСОБА_5 , який не одружений, офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю третьої групи і не є непрацездатним, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає з матір`ю, яка є особою похилого віку, даних про її знаходження на утриманні ОСОБА_5 суду не надавались, виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, із ступеня тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, а також приймаючи до уваги ту обставину, що ризики, за наявності яких судом було обрано і продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час не відпали.
Оскільки обставини по справі з часу останнього продовження строку дії запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України не зменшились, то це унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на підставі чого суд доходить висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб.
Керуючись статтями 177, 178, 197, 315, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 00-00 години 13 квітня 2021 до 24-00 години 11 червня 2021 включно.

Тримати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на час дії запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 24-00 години 11 червня 2021 включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали суду надіслати Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1