06.05.2021 Справа № 756/3095/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3095/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000246 від 30.01.2021 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , такого, що має повну середню освіту, офіційно непрацюючого, раніше неодноразово судимого:
за вироком Подільського районного суду міста Києва від 25.11.2011 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05.03.2012 за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ч. 4 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. 04.03.2014 звільненого умовно-достроково на строк 1 рік 2 місяці 27 днів;
за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17.03.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. 02.04.2018 звільненого по відбуттю строку покарання;
за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05.07.2019 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців на підставі ст. 75 цього Кодексу;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
30.01.2021 приблизно о 18:00 ОСОБА_3 зайшов у приміщення гіпермаркету «Епіцентр» по просп. Степана Бандери, 11а у м. Києві, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Надалі, реалізуючи свій умисел, 30.01.2021 приблизно о 18:10 ОСОБА_3 зайшов до одного з відділів приміщення гіпермаркету «Епіцентр» по просп. Степана Бандери, 11а у м. Києві, ТОВ «Епіцентр К» (код ЄДРПОУ № 32490244), впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з мотиву власного збагачення шляхом вільного доступу повторно таємно викрав із стелажів належний ТОВ «Епіцентр К» товар на загальну суму 1 528,71 грн без урахування ПДВ, а саме: степлер 6-14 мм, тип 53, регулювання, цвяхи STANLEY 6-TR150L (артикул 20645047), вартістю 613,71 грн (без урахування ПДВ), який сховав під власну куртку, та штани тактичні 1991 Punisher чорного кольору розмір 48 (р. 3-4) (артикул 11943943), вартістю 915 грн (без урахування ПДВ). Після чого направився до примірочної кімнати, що знаходиться у гіпермаркеті «Епіцентр», де одягнув указані штани під свої, які були одягнуті на ньому та попрямував до виходу.
Надалі ОСОБА_3 разом із викраденим товаром, пройшовши повз лінію кас вказаного гіпермаркету й умисно не розрахувавшись за товар, направився на вихід. Проходячи до виходу із гіпермаркету «Епіцентр», ОСОБА_3 прискорив крок та попрямував в сторону виходу, при цьому побачив, як його переслідують охоронці вказаного гіпермаркету.
Усвідомлюючи той факт, що його противоправні дії були викриті охоронцями гіпермаркету, ОСОБА_3 не припиняючи своїх злочинних дій, спрямованих на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, з викраденим товаром почав тікати від охоронців гіпермаркету, при цьому не зважав на їх вимоги зупинитись.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для повторного відкритого викрадення чужого майна, останній був затриманий працівниками даного гіпермаркету за його межами.
У разі доведення злочину до кінця ОСОБА_3 міг заподіяти ТОВ «Епіцентр-К» майнову шкоду на суму 1 528,71 грн без врахування ПДВ.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що він 30.01.2021 в одному з відділів торгівельного залу приміщення гіпермаркету «Епіцентр» по просп. Степана Бандери, 11а у м. Києві шляхом вільного доступу з корисливих мотивів таємно взяв належний ТОВ «Епіцентр К» товар, а саме: степлер та цвяхи, які сховав під куртку, та штани, які в примірочній кімнаті гіпермаркету одягнув під свої штани, та, не розплатившись за товар, пішов до виходу. У подальшому, втікаючи від охоронців гіпермаркету, він був затриманий охоронцями поза межами гіпермаркету «Епіцентр».
Свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що шкодує про вчинене та просив суворо не карати.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставини кримінального провадження і судом було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутність будь-яких сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому судом було визнано можливим провести судовий розгляд щодо всіх обставин кримінального провадження на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов про визнання речовими доказами та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному та касаційному порядках.
При цьому розгляд кримінального провадження проводився стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за обставин, коли останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчиненого повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання щире каяття відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 КК України. Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має повну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується з негативного боку, на спеціальному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, натомість перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом «розлад психіки і поведінки внаслідок вживання каннабіноїдів вживання зі шкідливими наслідками», має судимості за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину в сукупності зі ставленням ОСОБА_3 до вчиненого та даними про особу останнього, та те, що ОСОБА_3 вчинив замах на злочин, який відноситься до категорії тяжких, суд приходить до висновку про призначення винному основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, з урахуванням положень ст. 68 КК України, і не вбачає законних підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на підставі ст. 69 цього Кодексу чи звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише за умови відбування ним покарання у виді позбавлення волі реально.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись положеннями статей 373, 374, 375, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня фактичного затримання, тобто з 30.01.2021.
Речові докази:
CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження за 30.01.2021 залишити в матеріалах кримінального провадження;
степлер 6-14 мм, тип 53, регулювання, цвяхи STANLEY 6-TR150L та штани тактичні 1991 Punisher чорного кольору розмір 48 (р. 3-4), які передано представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К» на відповідальне зберігання, залишити потерпілому за належністю.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 30.01.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1