Справа № 351/1262/20
Провадження № 11-сс/4808/39/21
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів до 13 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року включно. Визначено розмір застави в межах 70 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 158900,00 гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду, змінивши запобіжний захід на особисте зобов`язання та звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

В обґрунтування апеляційних доводів захисник посилається на те, що твердження прокурора про те, що ОСОБА_8 порушує умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не відповідають дійсності. Крім того, захисник вказує, що слідчий суддя, визначаючи розміру застави, не врахував те, що попередній запобіжний захід обраний ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто протягом цього періоду підозрюваний був залишений без можливостей заробітку коштів для існування.

Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею порушені норми матеріального та процесуального права. На думку захисника, досудове розслідування щодо ОСОБА_8 проведено упереджено, з метою помститися за оскарження ним дій слідчих органів в касаційній інстанції.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Колегією суддів встановлено, що слідчим відділенням Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087, внесеному до ЄРДР 12.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України.

09 червня 2020 року ОСОБА_8 було затримано у порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду від 11 червня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 год. 00 хв. 09.08.2020р. включно, з визначенням застави, яку скасовано ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2020 року та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

07 серпня 2020 року ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 60 днів з 07.08.2020 до 05.10.2020 включно, та роз`яснено ОСОБА_8 умови виконання запобіжного заходу.

07 вересня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України.

Однак, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_8 неодноразово порушував умови домашнього арешту, оскільки був відсутній за місцем проживання та місцезнаходження його було не відоме, вчинив нові кримінальні та адміністративні правопорушення, ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду від 05 жовтня 2020 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну йому запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою.

31 січня 2021 ОСОБА_8 було затримано у м. Львів при вчиненні дрібної крадіжки у закладі торгівлі.

01 лютого 2021 року начальник Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження №0000087, звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року задоволено клопотання прокурора та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 13 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року включно, з визначенням застави в розмірі 158900,00 гривень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обрано у кримінальному провадженні №0000087, внесеному до ЄРДР 12.04.2020 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України, і санкція найтяжчого з них ч.2 ст. 194 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

При цьому, під час розгляду кримінального провадження захисник адвокат ОСОБА_9 стверджував про безпідставність підозри у вчиненні крадіжки велосипеду 11.04.2020 року і не оспорював обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що у кримінальному провадженні на даний час існують ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, підставами вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є те, що він систематично вчиняє кримінальні та адміністративні правопорушення. При цьому, слідчий суддя звернув увагу на те, що ОСОБА_10 перебував у розшуку по кримінальному провадженні про обвинувачення його за ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України, яке зараз перебуває на розгляді Львівського апеляційного суду, а також по кримінальному провадженні №0000034 від 31.08.2020, в якому йому заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, є те, що в матеріалах провадження наявні дані, які дають підстави вважати, що після зміни підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт, він вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.162, ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а також має низький рівень соціальних зв`язків: відсутнє місце постійного проживання, неодружений, на утриманні нікого не має, погану репутацію, що свідчить про високу ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень проти власності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 не заперечують факт порушення підозрюваним умов домашнього арешту, однак вважають, що таке порушення відбулось з поважних причин.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду кримінального провадження не була встановлена наявність поважних причин, які виправдовували процесуальну поведінку підозрюваного, пов`язану із порушенням вимог запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя правильно врахував те, що є високим ризик незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим в матеріалах провадження наявні дані про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушував умови вказаного запобіжного заходу і не дотримувався покладених на нього обов`язків, зокрема був відсутній за місцем проживання та місце його перебування було невідоме.

На думку колегії суддів вказані обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, зокрема те, що він на утриманні нікого не має, його репутацію, наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочинів, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді особистого зобов`язання, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України. Злочин передбачений ч.2 ст. 194 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру застави слідчий суддя правильно врахував характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість кримінального правопорушення та суворість покарання за такі дії, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала суду містить описку щодо зазначення розміру застави в прожитковому мінімумі доходів громадян, оскільки застава визначається в межах відповідних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, вказана описка не свідчить про незаконність ухвали суду, оскільки розмір застави конкретизовано судом та зазначено у виді грошового еквіваленту.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, захисник не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава у зазначених межах є непомірною для ОСОБА_8 у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог захисника.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5