Провадження № 1-кп/127/770/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000876, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.07.2020, по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата, Саратський район, Одеська область, громадянина України, одруженого, працюючого не офіційно вантажником на ринку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

та по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Біляївка Білгород-Дністровського району Одеської область, громадянки України, одруженої, офіційно не працюючої, яка має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 14.07.2020 приблизно о 03.20 год. знаходились на площі Привокзальній в м. Вінниці, де побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_10 , який проходив з одягнутим на плечі рюкзаком. В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом застосування до нього насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, для чого вони вступили між собою в попередню змову.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 познайомилась із потерпілим ОСОБА_10 та попросила його показати їй кінцеву трамвайну зупинку поблизу залізничного вокзалу, на що останній погодився. На вказаній трамвайній зупинці ОСОБА_7 та ОСОБА_10 деякий час продовжували спілкуватись між собою, сидячи на лавці неподалік один від одного.
У подальшому ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, несподівано підійшов до ОСОБА_10 ззаду та штовхнув його у спину, внаслідок чого останній впав на асфальт.
Після чого, утримуючи ОСОБА_10 однією рукою за шию, ОСОБА_6 витягнув з лівої кишені шортів потерпілого мобільний телефон марки «Samsung 6A 32 Gb», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5350-5353/20-21 від 23.07.2020 року становила 3 665,45 грн.
З`ясувавши у потерпілого пароль для розблокування телефону, ОСОБА_6 зняв у ОСОБА_10 із плечей рюкзак марки «4F», в якому знаходився чоловічий гаманець чорного кольору ТМ «Peterson», в середині якого були грошові кошти у розмірі 417,00 грн., 5 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 14.07.2020 року еквівалентно 135,44 грн.), 10 польських злотих (відповідно до курсу НБУ станом на 14.07.2020 року еквівалентно 68,55 грн.) та карта містянина на ім`я ОСОБА_10 . Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5350-5353/20-21 від 23.07.2020 вартість вказаного рюкзака становила 642,75 грн., а вартість гаманця 786,50 грн.
Заволодівши у такий спосіб майном потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5 715,69 грн.
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 745 від 14.07.2020 року отримав наступні тілесні ушкодження: синці у потиличній ділянці праворуч, у тім`яній ділянці ліворуч, у щічно-виличній ділянці праворуч, в ділянці лівої щоки, на верхній та нижній губах ліворуч, на шиї ліворуч, в підключичній ділянці ліворуч, на правому та лівому плечах, садна на верхній губі ліворуч та в ділянках проекцій правого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли від дії тупого твердого предмету або предметів та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав, щиро розкаявся та надав суду наступні покази.
14.07.2020 року близько 02.00 год. він із ОСОБА_7 , її чоловіком ОСОБА_11 та ще кількома неповнолітніми членами їх родини перебували в районі залізничного вокзалу у м. Вінниці, де побачили потерпілого ОСОБА_10 . Саме тоді у нього із ОСОБА_7 виник спільний умисел на привласнення майна потерпілого. З метою реалізації даного умислу ОСОБА_7 познайомилась із потерпілим та попросила відвести її на трамвайну зупинку, а коли потерпілий погодився та сів на лавку неподалік, він підійшов позаду та вчинив відкрите викрадення майна потерпілого. Механізм вчинення ним пограбування відповідає викладеному у обвинувальному акті.
Обсяг викраденого ним та ОСОБА_7 також відповідає майну, зазначеному у обвинувальному акті. Рюкзак і телефон вони дали нести ОСОБА_7 , а грошові кошти в іноземній валюті, а саме в доларах США та польських злотих, взяв собі обвинувачений. Згодом ці кошти були вилучені працівниками поліції.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою участь у грабежі ОСОБА_10 , який було вчинено за попередньою змовою групою осіб та із застосуванням фізичного насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. При призначенні покарання обвинувачений просив врахувати його щире каяття, ту обставину, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, просив врахувати, що він уже рік перебуває під вартою з моменту його затримання 14.07.2020 року, і даного періоду йому було достатньо, аби зробити для себе відповідні висновки щодо неприпустимості в подальшому вчиняти злочини.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала у повному обсязі та надала суду наступні покази.
В липні 2020 року, точної дати вона не пам`ятає, ввечері вона перебувала в районі залізничного вокзалу у м. Вінниці разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11 , шураком ОСОБА_6 та кількома неповнолітніми членами їх родини. В цей час вони помітили на Привокзальній площі у м. Вінниці потерпілого ОСОБА_10 , після чого у неї із ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел на заволодіння його майном.
Реалізуючи даний умисел, вона познайомилась із потерпілим та попросила її провести на кінцеву трамвайну зупинку по вул. Батозькій у м. Вінниці, а коли потерпілий погодився та провів її, вона сидячи неподалік від нього на лавці, продовжувала із ним спілкуватись.
В подальшому, до них позаду підійшов ОСОБА_6 , який зненацька штовхнув потерпілого у спину, внаслідок чого останній впав на асфальт. Коли потерпілий спробував піднятись, ОСОБА_6 утримуючи його позаду своєю рукою за шию, забрав у ОСОБА_10 спочатку мобільний телефон, а потім зняв з плечей рюкзак. Після чого ОСОБА_6 знову штовхнув потерпілого, а вони всі разом пішли з трамвайної зупинки, забравши речі потерпілого та розподіливши їх між собою.
Таким чином, ОСОБА_7 визнала свою вину у скоєнні за попередньою змовою із ОСОБА_6 грабежу ОСОБА_10 , який був поєднаний із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання ОСОБА_7 просила суд врахувати, що вона щиро кається у вчиненому, визнала свою вину. Крім того, на її утриманні перебуває четверо малолітніх дітей, вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Також зазначила, що вона майже рік, а саме з 22.08.2020 року перебуває під вартою в межах даного кримінального провадження, і даного строку їй було достатньо для усвідомлення наслідків скоєного нею діяння та висновків щодо неприпустимості у майбутньому вчинення злочинів.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні надав суду покази, відповідно до яких він ввечері 14.07.2020 року перебував в районі залізничного вокзалу у м. Вінниці та спілкувався зі своїм знайомим, який працював таксистом. Оскільки останній отримав виклик-замовлення в Тяжилівський район м. Вінниці, вони домовились, що потерпілий дочекається його повернення.
Проходячи повз кафе «Фонтан», потерпілий зустрів раніше не відому йому жінку ромської національності, яка попросила вказати де знаходиться трамвайна зупинка, на що він погодився та провів її у вказаному напрямку. В судовому засіданні потерпілий впізнав у даній особі обвинувачену ОСОБА_7 .
На кінцевій трамвайній зупинці по вул. Батозькій вони разом сиділи деякий час на лавці на відстані 1,5 2 м один від одного та спілкувались між собою. Зокрема, потерпілий вказав, що він розповідав ОСОБА_7 про свої життєві негаразди, а вона його слухала.
Як зазначив потерпілий, несподівано він почув, як позаду на нього налетіла велика кількість людей, з яких хтось його штовхнув у спину, внаслідок чого він впав на асфальт. Коли потерпілий піднявся, один молодий чоловік із вказаного натовпу осіб ромської національності, в якому він в судовому засіданні впізнав ОСОБА_6 , почав тримати його рукою за шию та відбирати належне йому майно. Зокрема, витягнув з кишені мобільний телефон, від якого вимагав повідомити пароль для розблокування. Потім з потерпілого зняли рюкзак, в якому був гаманець із грошовими коштами. Після чого дані особи всі разом, включно із жінкою, яка його привела на трамвайну зупинку, зникли у невідомому напрямку, а потерпілий повернувся до приміщення залізничного вокзалу, де повідомив про вчинений відносно нього злочин.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_11 , який повідомив суду, що ОСОБА_7 є його дружиною. Того вечора, а саме 14.07.2020 року він посварився із дружиною, після чого вона пішла з дому. Через деякий час йому повідомили, що його дружина у стані алкогольного сп`яніння ходить в районі залізничного вокзалу у м. Вінниці, а тому він розбудив свого зятя ОСОБА_6 та племінника ОСОБА_12 , і разом із ними пішов забирати ОСОБА_7 додому.
Свідок заперечив причетність своєї дружини та ОСОБА_6 до пограбування потерпілого, зазначивши, що хоча і був конфлікт із останнім, однак дружина в ньому участі не приймала, а наміру грабувати ОСОБА_10 ні в кого з присутніх не було. В ході даного конфлікту вони із потерпілим трохи поштовхались, внаслідок чого потерпілий впав, а ОСОБА_6 та племінник, які в цей час підійшли до них, допомогли йому встати. Після чого вони забрали ОСОБА_7 із собою та пішли додому. По дорозі з`ясувалось, що племінник підняв з асфальту рюкзак і забрав із собою, а в подальшому передав його ОСОБА_7 . Лише через деякий час з`ясувалось, що рюкзак нікому з них не належить.
В судовому засіданні в присутності його матері було допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_12 . Даний свідок повідомив суду, що 14.07.2020 року його вночі розбудив ОСОБА_11 та сказав, що його дружина ОСОБА_13 в стані алкогольного сп`яніння блукає десь в районі залізничного вокзалу. Після цього вони розбудили ОСОБА_6 та всі разом пішли шукати ОСОБА_7 . В районі трамвайної зупинки вони побачили ОСОБА_7 із незнайомим чоловіком та пішли до них.
Свідок заперечив обставини вчинення грабежу потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначивши, що мав місце лише конфлікт між чоловіками, в ході якого потерпілий дійсно падав на асфальт, а ОСОБА_6 лише допомагав йому встати. Хто з них взяв рюкзак потерпілого він не бачив, а також не знає як він опинився у ОСОБА_7 .
В ході судового розгляду представник сторони обвинувачення відмовився від виклику в судове засідання і допиту решти свідків, а сторона захисту не наполягала на їх допиті.
В ході судового розгляду судом було досліджено надані стороною обвинувачення письмові та речові докази, з яких вбачається наступне.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 14.07.2020 року о 04.50 год. до реєстру внесено відомості про те, що, того ж дня близько 03.20 год. на трамвайній зупинці «Залізничний вокзал» у м. Вінниці, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя, заволоділи мобільним телефоном, рюкзаком та гаманцем із грошовими коштами, належними потерпілому ОСОБА_10 .
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.07.2020 року, потерпілий ОСОБА_10 просить вжити відповідних заходів до невідомих йому осіб ромської національності в кількості трьох чоловіків та однієї жінки, які близько 03.00 год. того ж дня відкрито, із застосуванням насильства, заволоділи належним йому майном, а саме грошовими коштами в розмірі 500,00 грн., 5 доларів США, 10 польських злотих, мобільним телефоном, рюкзаком та гаманцем.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.07.2020 року, того ж дня о 04.20 год. у м. Вінниці по проспекту Коцюбинського, поблизу будинку № 30, фактично було затримано ОСОБА_7 , 1991 р. н. Підставою затримання вказано, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, вказують, що саме дана особа щойно вчинила злочин. В присутності залученого за рахунок держави захисника затриманої ОСОБА_14 , слідчим було проведено обшук ОСОБА_7 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Samsung 6A 32 Gb», в корпусі чорного кольору, рюкзак чорного кольору, чоловічий гаманець чорного кольору, пляшку горілки об`ємом 0,2 л та пляшку енергетичного напою. Вилучені речі поміщені до відповідних спецпакетів.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та звільнено з-під варти із зали суду. В подальшому, у зв`язку з порушенням умов обраного запобіжного заходу ОСОБА_7 , її було повторно затримано згідно протоколу від 22.08.2020 року того ж дня о 16.00 год., а згідно ухвали слідчого судді від 24.08.2020 року обрано їй запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.07.2020 року, того ж дня о 04.20 год. у АДРЕСА_2 фактично було затримано ОСОБА_6 , 1995 р. н. Підставою затримання вказано, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, вказують, що саме дана особа щойно вчинила злочин. В присутності залученого за рахунок держави захисника затриманого ОСОБА_8 , слідчим було проведено обшук затриманого ОСОБА_6 , в ході якого вилучено грошові кошти, які поміщені до відповідних спецпакетів. Згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2020 року, потерпілий в присутності понятих впізнав на фотознімку № 2 особу, яка того ж дня близько 02.00 год. пограбувала його на вул. Батозькій. Відповідно з довідкою до даного протоколу, на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2020 року, потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих впізнав на фотознімку № 3 особу жіночої статі, яка того ж дня близько 02.30 год. пограбувала його на вул. Батозькій. Відповідно з довідкою до даного протоколу, на даному фотознімку № 3 зображено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою слідчого СВ КВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 від 14.07.2020 року речі, вилучені в ході проведеного в приміщенні відділу поліції обшуку затриманих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Samsung 6A 32 Gb», в корпусі чорного кольору, рюкзак чорного кольору, чоловічий гаманець, а також грошові кошти в розмірі 325,00 грн. та 5 доларів США, карта містянина на ім`я ОСОБА_10 , визнані речовими доказами та після проведення відповідних експертиз передані на відповідальне зберігання потерпілому.
Ухвалами Вінницького міського суду від 15.07.2020 року у справах № 127/14876/20 та № 127/14878/20 накладено арешт на відповідні речі та грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час проведеного 14.07.2020 року обшуку.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.07.2020 року в період часу з 10.51 год. до 10.57 год. потерпілий ОСОБА_10 , в присутності понятих, повідомив обставини його пограбування невідомими особами в районі трамвайної зупинки по вул. Батозькій у м. Вінниці близько 03.00 год., а також на статистові показав, яким саме чином вказані невідомі особи штовхнули його та утримували згодом за шию, відбираючи при цьому його майно.
Зокрема потерпілий вказав, що під час спілкування на лавці трамвайної зупинки із жінкою ромської національності, із якою він за кілька хвилин до вказаних подій познайомився на залізничному вокзалі, до нього зненацька позаду підбігли кілька чоловіків також ромської національності, штовхнули його, а потім утримуючи за шию, забрали мобільний телефон, змусили повідомити пароль для його розблокування, забрали рюкзак із гаманцем та грошовим коштами та зникли у напрямку Центрального базару у м. Вінниці. Під час вказаної слідчої дії, потерпілий також повідомив, що саме раніше невідома жінка ромської національності фактично привела його на вказану трамвайну зупинку.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 745 від 14.07.2020 року потерпілий ОСОБА_10 отримав наступні тілесні ушкодження: синці у потиличній ділянці праворуч, у тім`яній ділянці ліворуч, у щічно-виличній ділянці праворуч, в ділянці лівої щоки, на верхній та нижній губах ліворуч, на шиї ліворуч, в підключичній ділянці ліворуч, на правому та лівому плечах, садна на верхній губі ліворуч та в ділянках проекцій правого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли від дії тупого твердого предмету або предметів, за давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи, а саме 14.07.2020 року, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 5350-5353/20-21 від 23.07.2020 року ринкова вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_10 речей станом на 14.07.2020 року була наступною: мобільного телефону марки «Samsung 6A 32 Gb», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 3 665,45 грн., рюкзаку чорного кольору ТМ «4F» - 642,75 грн., гаманця чоловічого шкіряного чорного кольору ТМ «Peterson» 786 ,50 грн., пляшки горілки об`ємом 0,2 л ТМ «Хортиця» - 35,84 грн., а всього на загальну суму 5 162,04 грн.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в результаті зміненого в ході судового розгляду обвинувачення, кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд безпосередньо, повністю та неупереджено дослідивши в ході судового розгляду всі надані сторонами провадження докази у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового вішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами країни, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, вид та розмір шкоди, обставини, які впливають на ступінь тяжкості тощо), покладається на слідчого та прокурора.
Частиною 2 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до положень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Згідно п. 5 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.
У пункті 24 цієї Постанови Пленуму ВС України зазначено, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
Надані в судовому засіданні покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд оцінює критично з тих підстав, що вони є близькими родичами обвинуваченої ОСОБА_7 та членами однієї родини із ОСОБА_6 , відтак природнім є їх бажання допомогти обвинуваченим уникнути відповідальності за скоєне. В той же час покази свідків про відсутність події грабежу відносно ОСОБА_10 суперечать зібраним по справі і дослідженим в судовому засіданні доказам, не узгоджуються між собою та є нелогічними. Крім того, їх покази фактично суперечать зізнавальним показам самих обвинувачених.
В той же час, оцінюючи надані в судовому засіданні зізнавальні покази ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в сукупності із дослідженими доказами, зокрема протоколом слідчого експерименту від 14.07.2020 року, протоколами впізнання за фотознімками та протоколами затримання, в ході яких у обох обвинувачених були вилучені викрадені речі потерпілого, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення вини обвинувачених у скоєнні інкримінованого їм злочину.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинувачених та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинувачених та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
При призначенні покарання, судом враховано особи обвинувачених, а саме те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є раніше не судимими, визнали свою вину у вчиненні грабежу, щиро розкаялися, обвинувачені одружені, ОСОБА_7 має на утриманні четверо малолітніх дітей. Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 до затримання був працевлаштований. Також судом враховану ту обставину, що під час досудового слідства та судового розгляду обвинувачені протягом майже одного року перебували під вартою в межах обраного їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи, суд приходить до переконання про призначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Згідно положення ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з моменту їх затримання по 29.06.2021 року.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1307 гривень 52 копійки в рівних частинах.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи обрані обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати, звільнивши їх з-під варти в залі суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. ст. 50, 65- 67, 72, 186 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 14.07.2020 року по 29.06.2021 року.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Визнати винуватою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 14.07.2020 по 16.07.2020, та з 22.08.2020 по 29.06.2021 року.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши її з-під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи 1307 гривень 52 копійки.
Скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 по справі № 127/14876/20 на майно, що було вилучене 14.07.2020 під час обшуку затриманої особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки Samsung А 6, 32 gb, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та чорному чохлі, рюкзак чорного кольору, чоловічий гаманень чорного кольору, карта вінничанина НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 .
Скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 по справі № 127/14878/20 на грошові кошти, що були вилучені 14.07.2020 під час обшуку затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме купюри номіналом: 200 грн. номер YC 8414002, 100 грн. номер EЄ 5271652, 20 грн. номер СЕ 8869247, 5 грн. номер СЖ 8614346, 5 доларів США номер ІА 90775110А.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000876, а саме:
- грошові кошти, а саме купюри номіналом: 200 грн. номер YC 8414002, 100 грн. номер EЄ 5271652, 20 грн. номер СЕ 8869247, 5 грн. номер СЖ 8614346, 5 доларів США номер ІА 90775110А, які поміщені до спеціального пакету НПУ ГСУ № INZ 2051585, мобільний телефон марки Samsung А 6, 32 gb, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та чорному чохлі, який поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ № INZ 2051584, рюкзак чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ № INZ 4006633, чоловічий гаманень чорного кольору та карта вінничанина НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , які поміщені до спеціального пакету НПУ ГСУ № INZ 2013418, які були передані ОСОБА_10 на відповідальне зберігання залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: