Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2021 року (ЄРДР №0000119),

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області, яке погоджене з прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_10 про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, строк якого рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 20:35 год. 09.06.2021 року до 06.08.2021року включно з можливістю внесення застави в сумі 90800 грн.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 . Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу безпідставно задоволено. Зазначає про те, що судом при встановлені розміру застави, не було враховано ні майнового та сімейного стану підозрюваного, ні обставин кримінального правопорушення, а тому вважає, що судом першої інстанції було визначено завідомо неправомірний та необґрунтований розмір застави, який дорівнює максимальному розміру, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які, кожен зокрема, заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховано судом і те, що ОСОБА_9 в даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання до 7 років позбавлення волі, не працює, не має постійного джерела доходу, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, при цьому в період іспитового строку, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.
Щодо доводів захисника про те, що судом першої інстанції було визначено завідомо неправомірний та необґрунтований розмір застави, який дорівнює максимальному розміру, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України то останні до уваги не приймаються, оскільки судом заставу фактично застосовано у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 гривень (40*2270 прожитковий мінімум працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року = 90800), а тому розмір застави не є максимальний, як про це, вказує захисник у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, який відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2021 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді