Дата документу 27.02.2021 Справа № 554/1776/21
Провадження № 1-кс/554/4099/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясенове Охтирського району Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Сумській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Сумській області.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 Державна податкова служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Відповідно до посадової інструкції, затвердженої в.о. начальника ГУ ДПС у Сумській області 05.02.2021 року ОСОБА_4 , обіймаючи вказану посаду, був наділений наступними повноваженнями: організація, проведення у межах компетенції фактичних перевірок (здійснення хронометражів господарських операцій, контрольно-розрахункових операцій, складання актів перевірок), та участь у проведенні документальних перевірок платників податків, у тому числі і з питань виробництва та обігу підакцизних товарів (зокрема вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, мінімальних оптово-відпускних і мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, наявності марок акцизного податку, внесення даних про реєстратора розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій до відповідних ліцензій, відображення та правильність обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявність документів, що підтверджують походження підакцизних товарів, а також здійснення функцій, визначених законодавством, в сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального); регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій; наявності ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону. Крім того, згідно посадової інструкції, ОСОБА_4 має повноваження щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, за результатами документальних та фактичних перевірок у межах компетенції; складання протоколів про адміністративні правопорушення стосовно посадових осіб платників податків юридичних осіб, платників податків фізичних осіб у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення за результатами фактичних та документальних перевірок, винесення постанов у межах компетенції; застосування адміністративного арешту майна платника податків за наявності однієї з обставин, визначених ст. 94 ПКУ.
Згідно з ст.ст. 24, 68 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Згідно з ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів.
Таким чином, ОСОБА_4 має владні повноваження і відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та ч. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.
В свою чергу, ОСОБА_4 достовірно знаючи про вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, у тому числі у сфері запобігання корупційним проявам, та всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, одержав неправомірну вигоду за наступних обставин.
Так, 22 лютого 2021 року на підставі наказу начальника Головного Управління ДПС у Сумській області №308-кп від 18.02.2021 року інспектором ОСОБА_4 проведено перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 в торгівельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якої встановлені факти, які можуть свідчити про наявність можливих порушень, пов`язаних із недотриманням вимог чинного законодавства, що регулює реалізацію товарів підакцизної групи (лікеро-горілчаних виробів та цигарок).
Після виявлення вказаних фактів у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за вирішення питання про незастосування до останнього штрафних санкцій за порушення вимог чинного законодавства, що регулює реалізацію товарів підакцизної групи.
Діючи з вищевказаною злочинною метою, 22 лютого 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи в торговому павільйоні «Продуктовий рай» висловив ОСОБА_7 вимогу сплатити йому неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн. за вирішення зазначеного вище питання.
Бажаючи уникнути негативних наслідків для себе, розуміючи, що безпідставне накладення значних штрафів здатне негативно вплинути на його підприємницьку діяльність, ОСОБА_7 змушений був погодитися на незаконну вимогу, висунуту ОСОБА_4 .
Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, 23.02.2021 року, близько 20 год. 00 хв. біля будинку №13 по вул. Перемоги у м. Охтирка ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 першу частину обумовленої неправомірної вигоди у сумі 1000 гривень.
При цьому, ОСОБА_7 пояснив, що у зв`язку із браком коштів іншу частину неправомірної вигоди у сумі 4000 грн. він надасть пізніше, коли у нього з`являться відповідна можливість.
Отримання ОСОБА_4 грошових коштів від ОСОБА_7 у сумі 1000 грн. та 4000 грн. було поєднано єдиним злочинним умислом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди у загальному розмірі 5000 грн.
Вчиняючи вищевказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 усвідомлював протиправний характер своїх дій та розумів суспільно небезпечні їх наслідки, тобто скоїв злочин з прямим умислом та з корисливих мотивів.
26.02.2021 року о 08.03 год. ОСОБА_4 під час отримання неправомірної вигоди було затримано в порядку ст. 208 КПК України співробітниками правоохоронного органу України.
26 лютого 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
На сьогоднішній день органом досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 368 КК України та санкція статті передбачає від 5 до 10 років позбавлення волі.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурор просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що він провів перевірку та склав акт.
Захисникв судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що підозрюваний не є працівником правоохоронного органу, не займає відповідальне становище, факт вимагання не доведений. Підозра необґрунтована, ризики не доведені. Зазначив, що всі речові докази були знайдені та вилучені. Просив врахувати позитивні характеристики з місця проживання і роботи на підозрюваного, та обрати нічний домашній арешт.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Встановлено, що 26.02.2021 року о 08.03 год. ОСОБА_4 під час отримання неправомірної вигоди було затримано в порядку ст. 208 КПК України співробітниками правоохоронного органу України.
26 лютого 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто запобігання спробі підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями ОСОБА_7 , наданими ним у ході досудового розслідування; протоколами огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 23.02.2021, від 25.02.2021; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 та його особистого обшуку, протоколом обшуку від 26.02.2021 року автомобіля марки ВАЗ 2115 з номерним знаком НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_4 та на праві приватної власності ОСОБА_8 , відповідно до якого вилучено грошові кошти, а саме 2000 гривень, які за номіналами, номером та серією співпадають із грошовими коштами оглянутими та наданими 25.02.2021 під час огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр ОСОБА_7 , протоколом освідування особи від 26.02.2021 року.
Таким чином, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знайшли своє підтвердження.
Одночасно, відповідно до положень ст.178 КПК України при розгляді даного клопотання слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк до десяти років.
Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді «взяття під варту» відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Тому, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його майновий стан, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.
Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчих та прокурорів у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися із території м. Охтирка Сумської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих (розшукових) дій, а також свідком ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 26.04.2021 року, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчих та прокурорів у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися із території м. Охтирка Сумської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих (розшукових) дій, а також свідком ОСОБА_7 .
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1